Провадження № 2/761/1532/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання за кожним з них права власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є племінниками ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме 5/6 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., яка належала останній. За своє життя 29.10.2012 року тітка позивачів ОСОБА_4 залишила заповіт, відповідно до якого вона заповіла позивачам належну їй на праві приватної власності вказану частину квартири у рівних долях кожному. При цьому, позивачі зазначають, що 1/6 частина квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину. 23.06.2016 року та 26.08.2016 року з метою прийняття спадщини позивачі звернулись у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса КМНО Дідович І.В. із заявами про прийняття спадщини та про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Разом з тим, оскільки постановою приватного нотаріуса КМНО Дідович І.В. від 26.08.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмові пояснення, зі змісту якої вбачається, що останній просив суд розглянути справу за його відсутності.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 29.10.2012 року ОСОБА_4 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 15-1290, у якому на випадок своєї смерті остання зробила наступне розпорядження, а саме належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних долях. Разом з тим, про чинність вказаного заповіту свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) від 23.06.2016 року.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 померла у м.Києві у віці 74 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 05.02.2016 року Відділом реєстрації смертей у м.Києві Управління державної реєстрації ГТУЮ у м.Києві.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_3 року за адресою: АДРЕСА_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З інформаційної довідки, виданої 09.08.2016 року Київським міським бюро технічної інвентаризації Київської міської ради, вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить наступні частини квартири АДРЕСА_1: 1/6 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 06.11.2009 року Київською державною нотаріальною конторою № 8 за № 4-1022 та внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно; 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.10.1997 року Органом приватизації державного житлофонду Старокиївського району м.Києва (Розпорядження № 11273 від 02.10.1997 року) та внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно; 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 22.07.2011 року Київською державною нотаріальною конторою № 1 за № 2-1719 та внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

При цьому, 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною порою № 8 06.11.2009 року за № 4-1020, що також підтверджується інформаційною довідкою, виданою 09.08.2016 року Київським міським бюро технічної інвентаризації Київської міської ради.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Таким чином, 23.06.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці після смерті ОСОБА_4 за заповітом з метою прийняття спадщини звернулись у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса КМНО Дідович І.В. із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується копії матеріалів спадкової справи від 23.06.2016 року № 02-14.

Разом з тим, відповідно до ст. 1276 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 23.06.2016 року ОСОБА_6, який є спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_4, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 1273 ЦК України звернувся до приватного нотаріуса КМНО Дідович І.В. із заявою, у якій від прийняття спадщини та обов'язкової частки у спадщині відмовився. При цьому, вказана відмова у встановлений ст. 1269 ЦК України строк для прийняття спадщини ОСОБА_6 відкликана не була, а тому вважається чинною.

Згідно зі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

26.07.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутись у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса КМНО Дідович І.В. із заявами про одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме частину квартири АДРЕСА_1, що з врахування всіх часток, які належать померлій ОСОБА_4 становить по 5/12 частини кожному.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса КМНО Дідович І.В. від 26.08.2016 року позивачам з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, як на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4

Судом приймається до уваги, що відповідно до пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з пп.4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці за заповітом, звернулись до приватного нотаріуса КМНО із заявами про прийняття спадщини у встановлений ст. 1269 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, а саме 5/6 частини квартири АДРЕСА_1, що належала останній на праві приватної власності, при цьому, приймаючи до уваги, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 року, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а саме визнати за кожним позивачем право власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1, які належали на праві власності ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн., а саме по 551,20 грн. кожному.

Керуючись ст. ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1233-1236, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/12 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 55,4 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з Київської міської ради на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп., а саме по 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: