АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/507/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1590/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.,

сторін: представника апелянта - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 2990 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 червня 2008 року. Проте, позивач не виконує взятих на себе зобов'язань з повернення коштів.

У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 30902,24 грн.

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP95910121 від 12 червня 2006 року, яка виникла станом на 4 лютого 2013 року в сумі 30902 грн. 24 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 2842 грн. 35 коп., заборгованість по відсотках - 10810 грн. 90 коп., пеня 15301 грн. 26 коп., штраф - 500 грн. (фіксована частина), 1447 грн. 73 коп. - штраф (процентна складова).

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що задовольняючи вказаний позов, суд не звернув уваги на те, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості суперечить нормам чинного законодавства.

Апелянт зазначає, що розміри нарахування пені та штрафу суперечить загальним засадам цивільного законодавства, справедливості, розумності і добросовісності.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що позивач, звертаючись до суду із позовом, пропустив загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Також, апелянт звертає увагу суду на те, що у заяві позичальника від 12 червня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності - немає. Крім того, вказує, що пункт 5.5 Умов надання споживчого кредиту в яких установлено позовну давність у 5 років, підпису ОСОБА_3 не містять, оскільки її з ними не ознайомлювали.

Апелянт також стверджує, що повістку в судове засідання на 14 травня 2013 року - не отримувала, а підпис на рекомендованому повідомленні здійснений невідомою особою, про судове засідання не знала тому не могла заявити про застосування до прийняття рішення суду, тому просить задовольнити її заяву в суді першої інстанції..

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 12 червня 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_3 був укладений договір кредиту, за умовами якого товариство надало відповідачці строковий кредит в сумі 2990 грн. терміном на 24 місяці на придбання товару, сплати комісії Банку та комісії ТОВ «Приват Кредит», а остання зобов'язалась сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік (або 2,09 % на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 12 червня 2008 року включно. Сторони також домовились, що у разі порушення відповідачкою зобов'язань по погашенню кредиту, вона сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 72 % річних (або 6 % на місяць) від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, а у разі порушення порядку та строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідачка зобов'язалась сплатити пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу, а при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, вона зобов'язалась сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості /п.п.4.2, 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)/. Сторони також погодили, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором становить 5 років /п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт)/ (а. с. 7-10).

Зі змісту підписаної ОСОБА_3 заяви позичальника № DNH4KP95910121 від 12 червня 2006 року вбачається, що вона зобов'язалась повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт). Відповідачка також підтвердила своїм підписом згоду на те, що Заява разом із запропонованими Банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між нею та Банком кредитно-заставний договір, а також своїм підписом ствердила, що вона ознайомлена і згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані їй у письмовій формі, та підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а. с. 4).

ОСОБА_3 з серпня 2006 року не виконує належним чином зобов'язання з повернення коштів, внаслідок чого станом на 4 лютого 2013 року виникла заборгованість в сумі 30902 грн. 24 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 2842 грн. 35 коп., заборгованість по відсотках - 10810 грн. 90 коп., пеня - 15299 грн. 66 коп., штраф - 500 грн. (фіксована частина), 1447 грн. 73 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 3).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права в межах погодженої сторонами позовної давності, що ОСОБА_3 не виконала у визначені строки зобов'язання з повернення грошових коштів ПАТ КБ "ПриватБанк", яке відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит, проценти за користування кредитом і штрафні санкції

З таким висновком колегія суддів Апеляційного суду погоджується частково.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені - 15301 грн. 26 коп., штраф - 500 грн. (фіксована частина), 1447 грн. 73 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 3).

Однак, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Тому в частині стягнення штрафу слід відмовити, а в частині стягнення пені зменшити до 15299 грн. 66 коп. до розміру зазначеного в наданому новому розрахунку.

В решті позов слід залишити без змін.

Відповідно до частини п'ятої статті 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду з позовом та апеляційною скаргою ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" сплатило 649 грн. Задоволено позов на 93,7%. Тому на користь банку з ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 608 грн. 05 коп.

Посилання апелянта, що задовольняючи вказаний позов суд не звернув уваги, що наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості суперечить нормам чинного законодавства є неконкретним.

Не приймає колегія суддів доводи апелянта, що позивач, звертаючись до суду із позовом, пропустив загальну позовну давність тривалістю у три роки.

В матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності. Між тим, в матеріалах справи є рекомендовані повідомлення про вручення 20 березня та в квітні 2013 року (а. с. 20,24) відповідачеві поштових відправлень про виклик її до суду та заява ОСОБА_3 від 18 квітня 2013 року про перенесення розгляду справи (а. с. 21).

Таким чином, колегія суддів Апеляційного суду вважає, що ОСОБА_3 не була позбавлена можливості подати заяву про застосування строку позовної давності до прийняття судом рішення.

Оскільки ОСОБА_3 не подавала заяву про застосування строку позовної давності, колегія суддів Апеляційного суду не приймає до уваги заперечення апелянта про незастосування домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності, так як відповідача з ними не ознайомлювали. Матеріали справи містять заяву позичальника в якій зазначено: «ознайомився та згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам» (а. с. 4 зв.).

Заява апелянта про перенесення судового засідання спростовує її твердження в апеляційній скарзі, що повістку в судове засідання на 14 травня 2013 року вона не отримувала, підпис на рекомендованому повідомленні не ставила, про судове засідання не знала, тому не могла заявити про застосування строку позовної давності до прийняття рішення судом.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP95910121 від 12 червня 2006 року, в сумі 28952 грн. 91 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 2842 грн. 35 коп., заборгованість по відсотках - 10810 грн. 90 коп., пеня 15299 грн. 66 коп., та судові витрати 608 грн. 05 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М. Категорія: 19, 27

Доповідач - Купельський А.В.