Справа № 467/1712/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Сіваченко Ю.І., Похитун М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Савченко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

Арбузинської селищної ради Миколаївської області,

Товариства з додатковою відповідальністю «Україна»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Арбузинська районна державна адміністрація Миколаївської області

Відділ Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області

про визнання права на земельну частку ( пай)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай).

Свої вимоги мотивує тим, що з 13 липня 1990 року вона була членом колгоспу «Україна» в смт Арбузинка Миколаївської області. 15 квітня 1992 року, у зв'язку із реорганізацією колгоспу, переведена до КСП «Україна». 10 жовтня 1994 року вона була звільнена.

23 грудня 1993 року КСП «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю.

Посилаючись на те, що на час розпаювання земель колгоспу працювала в ньому та була його членом, вона має право на земельну частку (пай), позивач просив суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 7,60 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Арбузинської селищної ради Арбузинського району.

Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Арбузинську районну державну адміністрацію Миколаївської області та відділ Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області.

Ухвалою суду від 16 грудня 2017 року залучено в якості співвідповідача за даним позовом закрите акціонерне товариство «Україна».

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що ОСОБА_3 з 13 липня 1990 року вона була членом колгоспу «Україна» в смт Арбузинка Миколаївської області. 15 квітня 1992 року, у зв'язку із реорганізацією колгоспу, переведена до КСП «Україна», де працювала по день звільнення, до 10 жовтня 1994 року. Під час розпаювання земель сільськогосподарського підприємства, не була включена до списку осіб, що додається до державного акту. Сертифікат на право на земельну частку ( пай) не отримувала. Із заявою про виділення їй земельної частки (паю) в натурі, до Арбузинської районної державної адміністрації не зверталася, так як не має на таке права.

Про порушене право на отримання земельної частки (паю), як членом колгоспу, а також про те, що її прізвище не внесено до списку, позивач дізналася 15 квітня 2016 року.

Оскільки позивач, будучи членом КСП «Україна», мала право на земельну частку (пай), а прізвище її помилково не було внесено до списку осіб, які мали на таке право, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Також просила уточнити назву відповідача, замість «закрите акціонерне товариство «Україна», правильно вказати «товариство з додатковою відповідальністю «Україна».

Арбузинська селищна рада Миколаївської області надала суду заяву про продовження розгляду справи у відсутність їх представника, проти заявлених вимог не заперечують.

Представник товариства з додатковою відповідальністю «Україна» до суду не з'явився, причини неявки суду не відомі. За згодою представника позивача розгляд справи відбувся в їх відсутність.

Начальник відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність.

Арбузинська районна державна адміністрація Миколаївської області надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи в їх відсутність.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Так, із трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_3 працювала в колгоспі «Україна» та була прийнята в члени колгоспу 13 липня 1990 року. З 1992 року колгосп «Україна» вважається сільськогосподарським підприємством «Україна». Звільнилася із членів КСП «Україна» позивач 10 жовтня 1994 року (а.с. 8-9).

Згідно архівної довідки (а.с. 10) у протоколі № 2 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Україна» смт Арбузинка Миколаївської області від 30 листопада 1990 року є рішення про прийом до членів колгоспу ОСОБА_3

Відповідно до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Протоколом зборів уповноважених членів колгоспу «Україна» від 18 березня 1992 року (а.с. 11-13) вирішено ліквідувати колективне сільськогосподарське підприємство колгосп «Україна» та утворити колективне сільськогосподарське підприємство «Україна». Цим же протоколом вирішено, що усім бажаючим членам підприємства, які проживають в смт Арбузинка, необхідно подати заяви про виділення середньої кількості землі.

Отже, виходячи із записів у трудовій книжці позивача та враховуючи відсутність доказів виключення позивача з членів колгоспу в період з 13 липня 1990 року по 10 жовтня 1994 року, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 була членом КСП «Україна» у зазначений період.

Згідно копії розпорядження Арбузинської райдержадміністрації Миколаївської області від 24 січня 2000 року (а.с. 81-82) на основі колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» зареєстровано закрите акціонерне товариство «Україна».

Згідно витягу з реєстру юридичних осіб діяльність закритого акціонерного товариства «Україна» ідентифікаційний код 03764985 припинено (а.с. 84-86), однак зареєстровано товариство з додатковою відповідальністю «Україна», який має такий же ідентифікаційний код 03764985.

Так, відповідно до довідки відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області (а.с. 57) на території Арбузинської селищної ради по КСП «Україна» середній розмір земельної частки ( паю) складає 7,60 умовних кадастрових гектар.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області (а.с. 56) 23 грудня 1993 року КСП «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю. ОСОБА_3 до списку осіб, що додається до цього державного акту, внесена не була.

В судовому засіданні представником позивача була звернута увагу суду, на те що дійсно, позивач до цього списку включена не була.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як встановлено в судовому засіданні та зазначено представником позивача, ОСОБА_3 не отримувала сертифікату на право на земельну частку (пай)

Відповідно до п.п. 1-2 Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента України №720/95), ст.ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08.09.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ Президента) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов:

- перебування в членах КСП на час паювання,

- включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю,

- одержання КСП цього акта.

Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Оскільки спірні правовідносини щодо права на земельну частку (пай) виникли з часу отримання в 1993 році КСП «Україна» державного акту на право колективної власності на землю, то до спірних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 71, 75, 76 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Крім того, згідно ст. 80 цього Кодексу закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Посилання представника позивача на ту обставину, що про порушене право ОСОБА_3 дізналася 15 квітня 2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки розпаювання земель колишніх колгоспів, яке почало проводитись з 1993 року, є загальновідомим фактом, суд вважає, що ОСОБА_3 повинна була дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі КСП «Україна» зазначеного вище державного акту на землю.

Отже, строк позовної давності щодо вимог про право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) КСП «Україна» закінчився 24 грудня 1996 року.

За такого, звернення ОСОБА_3 у листопаді 2016 року з даним позовом про визнання права порушеного в 1993 році, пред'явлено після закінчення строку позовної давності, встановленого ЦК УРСР 1963 року.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 є закінчення строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області, товариства з додатковою відповідальністю «Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Арбузинська районна державна адміністрація Миколаївської області, відділ Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай), відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2017 року

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова