У х в а л а

06 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в особі Південного регіонального представництва публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - Рури Наталії Вікторівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 січня

2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня

2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом та, з урахуванням його уточнень, просив визнати відмову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») в поверненні йому суми грошових коштів по розрахунковим картам НОМЕР_1 та НОМЕР_2 такою, що не відповідає вимогам закону, стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на його користь 7 067,53 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 170 892 грн 87 коп., а також 290,86 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 7 032 грн 99 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12 липня 2012 року між ним та ПАТ «КБ «ПриватБанк» на підставі анкети-заяви було укладено договір банківського вкладу та він отримав розрахункову карту

НОМЕР_3. Банк прийняв на цей рахунок безвідсотковий вклад у розмірі 7 067 дол. США. Вказана анкета-заява була підписана у м. Керчі Автономної Республіки Крим. Крім того, ним у ПАТ «КБ «ПриватБанк» була оформлена іменна GOLD карта НОМЕР_2 строком дії до

2017 року.

Вказував, що у березні 2014 року звернувся у відділення банку із заявою про отримання суми вкладу, однак листами від 08 жовтня 2014 року № 20.1.0.0.0/7-20141007/3337 та від 23 жовтня 2014 року № 20.1.0.0.0/7-37 йому було відмовлено з підстав того, що банківська картка була емітована у Автономній Республіці Крим.

Враховуючи, що банк не виконав свої зобов'язання за договором банківського вкладу, платіжні картки НОМЕР_3 та

НОМЕР_2 залишаються заблокованими, будь-які операції з ними неможливі, при цьому загальні умови користування платіжними картами ПАТ «КБ «ПриватБанк» не передбачають територіальних обмежень у використанні карти, а обставини тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та м. Севастополь не пов'язані із використанням електронного карткового рахунку, просив позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від

22 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано відмову ПАТ «КБ «ПриватБанк» в поверненні ОСОБА_4 суми грошових коштів по розрахунковим картам НОМЕР_1 та НОМЕР_2 такою, що не відповідає вимогам закону.

Стягнуто з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4

7 067,53 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 170 892 грн

87 коп., та суму грошових коштів у розмірі 290,86 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 7 032 грн 99 коп., а всього 7 358,39 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 177 925 грн 86 коп.

У касаційній скарзі представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» - Рура Н.В., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від

25 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права потребують перевірки в судовому засіданні.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» в особі Південного регіонального представництва публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - Рури Наталії Вікторівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., ЗавгородняІ.М., Мазур Л.М.