Номер провадження: 22-ц/785/1036/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Заїкіна А.П.

Калараш А.А.

при секретарі Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за поданням Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі Україниза апеляційними скаргами представника ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_3) на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року,

встановила:

17 жовтня 2016 року Київський ВДВС ОМУЮ звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов'язань за ухвалою № 22-ц/785/1564/16, яка видана 05 лютого 2016 року апеляційним судом Одеської області.

При цьому заявник посилався на те, що боржником не виконується ухвала № 22-ц/785/1564/16, яка видана 05 лютого 2016 року апеляційним судом Одеської області.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий Малиновським РВ м. Одеси від 18 липня 2012 року, без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, покладених ухвалою № 22-ц/785/1564/16, яка видана 05 лютого 2016 року апеляційним судом Одеської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_3) просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані матеріали і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити.

Судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Задовольняючи вищевказану заяву, районний суд, правильно виходив з наступного.

05 лютого 2016 року апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу, якою зобов'язано ТОВ "Будівельна компанія "Фамільний дім" в особі керівника товариства та ОСОБА_3, а також інших фізичних та юридичних осіб не проводити будівельні роботи з будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 без проектної документації та дозволу ДДАБІ в Одеській області на виконання будівельних робіт, до вирішення по суті позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Фамільний дім", ОСОБА_3 про заборону самочинного будівництва та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 06-08).

Постановою Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29 лютого 2016 року ВП № 50345559 відкрито виконавче провадження із примусового виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 05 лютого 2016 року (а.с. 10).

Копію вищеказаної постанови 30 березня 2016 року отримав представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 (а.с. 09), при цьому представник боржника надав копію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт (а.с. 30-33).

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На підставі матеріалів даної справи, районний суд дійшов до правомірного висновку, що державним виконавцем вчинено достатньо дій в межах виконавчого провадження і боржнику достеменно відомо про відкрите виконавче провадження щодо нього (а.с. 09).

З урахуванням зазначеного вище, та враховуючи, що забезпечення виконання рішення суду застосується як гарантія задоволення законних вимог стягувача, з метою упередження наміру щодо навмисного ухилення від виконання рішення суду саме шляхом виїзду за кордон, суд першої інстації дійшов до обгрунтованого висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 (в інтересах ОСОБА_3) - відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_3) - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2016 року про задоволення подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області С.П. Гайворонський

А.П. Заїкін

А.А. Калараш