Справа № 642/5544/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 р. Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

при секретарі - Канаєвій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, третя особа: Друга Харківська державна нотаріальної контора, про визнання факту родинного зв'язку та права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визнати її спадкоємицею 6/12 часток будинку АДРЕСА_1 після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В подальшому позов неодноразово уточнено, в якості відповідачів залучено ОСОБА_2, та ОСОБА_3, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, а в якості 3-ї особи 2 ХДНК. При цьому позивачка остаточно просила визнати факт, що вона ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/12 часток будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки нотаріусом за наявності помилок у вирахуванні часток будинку та граматичних помилок в прізвищах іменах та по батькові спадкодавців і спадкоємців відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні позивачка та її представник уточнений позов підтримали. Позивачка пояснила, що постійно мешкала за зазначеною адресою, є єдиною донькою батьків, яких доглядала та поховала і фактично прийняла спадщину, а саме 6/12 часток будинку, шляхом користування майном спадкодавців. На відшкодуванні судових витрат з відповідачів не наполягає.

Представник позивача пояснила, що є єдиноим спадкоємцем після смерті батьків. ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності, однак отримала відмову у зв'язку з невизначенням часток та помилок в прізвищах іменах та по батькові спадкодавців. Різне написання в прізвищах іменах та по батькові виникло у зв'язку з перекладом на українську мову. Після смерті батьків, які не залишили заповіт, позивачка прийняла спадщину, а саме 6/12 часток будинку фактично, оскільки постійно мешкала та користувалася спадковим майном.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися надали заяви про слухання справи у їх відсутність при цьому зазначили, що проти задоволення позову не заперечують.

Представник 3-ї особи 2-ї ХДНК в судове засідання не з'явився, був попереджений належним чином про дату та час слухання справи, просив розглядати справу у його відсутності.

Суд вислухавши думку позивача та його представника, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4, ч.1- 3 ст.10, ч.1 ст.14, ст.57, ч.1,2 ст.61 ЦПК України:

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових і службових осібта громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтями 524,525 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, а часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.1216, 1218, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1226 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За ч.1 ст.1258, ст.1261, ч.1 ст.1267, ч.3,5 ст.1268, ст.1278 ЦК України: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини

ОСОБА_6 був власником 6/12 частин будинку АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину виданого 2-ю ХДНК 09.08.1950р., р.№16287/2, договору дарування посвідченого 2-ю ХДНК 23.11.1960р. у р.№3-1955, свідоцтва про право на спадщину виданого 2-ю ХДНК 06.10.1983р., р.№3-3990.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. у віці 72 років, про що здійснено запис за №829 (а.с.10) і відкрилася спадщина на вказану частку будинку, яку прийняли в рівних частках його дружина ОСОБА_9 та донька ОСОБА_1, згідно з вимогами ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963р.)

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Вимоги щодо обов'язкового звернення спадкоємця до органів нотаріату ЦК 1963р. не містив, тому позивачі самі мали право визначити спосіб реалізації права у вигляді звернення до нотаріальної контори чи фактичного прийняття спадщини. Тому постійне проживання ОСОБА_1, яка від спадщини не відмовилась, до та на час смерті мешкала з ОСОБА_8, а також після смерті останнього за вказаною адресою підтверджується довідкою адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 01.08.2016р. про склад сім'ї і свідчить про фактичне прийняття нею спадщини після батька, що узгоджується з вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР, які регулюють спірні правовідносини.

Позивачкою надані квитанції про сплату комунальних послуг після смерті батька. (а.с.64-70)

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. у віці 77 років, про що здійснено відповідний запис за №7301. (а.с.9)

Після її смерті спадщину прийняла її донька, позивач по справі, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, на що отримала відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з граматичними помилками у прізвищах іменах та по батькові спадкодавців та невизначенням часток у праві власності на будинок.

Факт та ступінь родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9, підтверджується свідоцтвом про народження позивачки від 17.05.1955р., витягом з реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.03.2010р., довідкою про склад сім'ї від 01.08.2016р., свідоцтвами про смерть ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Різне написання імені по батькові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у документах пов'язане з неправильним перекладом з російської мови на українську.

Вказані обставини підтверджується належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

Так згідно свідоцтва свідоцтва про право на спадщину від 09.08.1950р., р.№16287/2, договору дарування від 23.11.1960р. у р.№3-1955, свідоцтва про право на спадщину від 06.10.1983р., р.№3-3990 був власником 6/12 частин будинку АДРЕСА_3, вказане стверджується довідкою ХМБТІ від 28.03.2016р. (а.с.13,14,22,23,25)

ОСОБА_6 (по російськи) ОСОБА_6 та ОСОБА_11 уклали шлюб 14.08.1954р., про що зроблено відповідний запис за №920. Прізвища після укладення шлюбу: ОСОБА_6 та ОСОБА_11. (а.с.8)

Згідно свідоцтва про народження від 17.05.1955р. батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5н. є ОСОБА_6 (по російськи) ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про що є відповідний запис за №711. (а.с.21)

Як вбачається з витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.03.2010р. після укладення шлюбу 22.12.1979р. з ОСОБА_14 прізвище ОСОБА_1 змінене на ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.04.1983р. ОСОБА_14 розірвав шлюб з ОСОБА_1, про що зроблено запис за № 240. Прізвище жінки після розірвання шлюбу ОСОБА_1. (а.с.17)

Згідно даних будинкової книги виданої Ленінським РВВС м.Харкова 02.02.1954р. та довідки Холодногірського району ХМР про склад сім'ї від 01.06.2016р. ОСОБА_1 була зареєстрована з обома спадкодавцями з 1972р. по дати смерті батьків та зареєстрована там по теперішній час. В довідці зазначена нова назва вулиці, а саме АДРЕСА_4. (а.с.18,116-127)

Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 01.08.2016р. адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані власник ОСОБА_8, який на момент видачі довідки помер, ОСОБА_1 - донька, ОСОБА_16 - онук.(а.с.18)

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2014р. власником спільної часткової власності - житлового будинку АДРЕСА_1 на 1/6 частини є ОСОБА_17 на підставі рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16.09.2014р. (а.с.59)

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.01.2013р. за ОСОБА_18 визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_19, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6. та батька ОСОБА_20, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7

Згідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2015р. власником спільної часткової власності - житлового будинку АДРЕСА_1 на 1/6 частини є: ОСОБА_21 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом 2-ї ХДНК 23.01.2015р. в р.№2-25, ОСОБА_18 на підставі рішенням Ленінського районого суду м.Харкова від 22.01.2013р.(а.с.53,54)

Як вбачається з договору купівлі продажу від 23.04.2016р. ОСОБА_21, ОСОБА_17, ОСОБА_22, що діяла від імені ОСОБА_18 продали, а ОСОБА_23, ОСОБА_24, як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_4 купили 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель що знаходиться в АДРЕСА_5, а саме: 2/6 частки житлового будинку для ОСОБА_23,1/6 частку для ОСОБА_4. Цей дерев'яний, обкладений цеглою житловий будинок з прибудовами літ.А-1, житловою площею 73,9 кв.м., загальною площею108,1 кв.м., та надвірні будівлі: кухня літ.Б з прибудовою літ.б, літня кухня літ.Е, сараї літ.В,Г,Д,И, льохи літ.Ж.З,вбиральні літ К,Л,літній душ літ.М, огорожа №1,2,3,6, труб. колодязь №4,7, замощення І, розташовані на земельній ділянці. Вищевказана частка житлового будинку належить 1/6 ОСОБА_21 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2-ю ХДНК 23.01.2015р., 1/6 частка - ОСОБА_17 на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 16.09.2014р., 1/6 частка - ОСОБА_18 на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 22.01.2013р. (а.с.97,98)

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженці с.Борисовка, Борисовського району Белгородської області остання була зареєстрована в АДРЕСА_6 та знаходилася у шлюбі з ОСОБА_8, який укладено 14.08.1954р. (а.с.110)

Оскільки частка спадкового майна ОСОБА_9 і ОСОБА_1 складали 3/12 частини в рівних долях, то ОСОБА_1 успадкувала 6/12 часток будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 та матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Таким чином, враховуючи, що не отримання свідоцтва про право на спадщину не є підставою для втратиправа на спадщину, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Позивачем сплачено 948,25 грн. та 551,21 грн. і яка не наполягає на їх відшкодуванні з відповідачів, у зв'язку з чим суд вказані витрати з відповідачів не стягує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212- 215, ч.1, п.1 ст.256, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1223, 1226, 1258, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 524,525,529, 548,549 ЦК УРСР, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, третя особа: Друга Харківська державна нотаріальної контора, про визнання факту родинного зв'язку та права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на 6/12 часток будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Л.Г. Проценко