Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 3/1020/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Мальований В.О.
Провадження № 22-ц/778/356/17 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Більмацької РДА Запорізької області, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 28.11.2013 року,, яке було змінено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2014 року ОСОБА_5 надано можливість брати участь у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6 починаючи з 02.02.2014 року два дня на тиждень - щовівторка з 16.00 до 19.00 години та щосуботи з 09.00 до 14.00 години або у будь-який час за домовленістю батьків, відповідно до графіку роботи ОСОБА_5 Спілкування з сином проводити за місцем проживання матері, або в іншому місці за домовленістю батьків, у тому числі , за місцем проживання батька. У разі якщо день спілкування з дитиною буде припадати на робочий день ОСОБА_5, то днем спілкування треба вважати наступний неробочий день батька дитини.

Вказує, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо виховання та розвитку дитини. З лютого 2014 року жодного разу не відвідував сина, життям та здоров'ям сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні та освіті, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення, хоча проживає по сусідству. Внаслідок чого дитина в п'ятирічному віці забула про свого біологічного батька та називає батьком іншу особу.

Дані обставини негативно впливають на розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене просила суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 рокув задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

До початку розгляду справи позивач ОСОБА_3 подала клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на неможливість участі у справі у зв'язку з хворобою сина.

Згідно ч.1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Приймаючи до уваги, що на підтвердження поважності причин позивачем не надано медичних документів які б свідчили про неможливість її участі у праві, судова колегія прийняла рішення про розгляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлені , що батьками малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 лютого 2014 року ОСОБА_5 надано можливість брати участь у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6 починаючи з 02 лютого 2014 року два дня на тиждень - щовівторка з 16.00 до 19.00 години та щосуботи з 09.00 до 14.00 години або у будь-який час за домовленістю батьків , відповідно до графіку роботи ОСОБА_5 Спілкування з сином проводити за місцем проживання матері, або в іншому місці за домовленістю батьків, у тому числі , за місцем проживання батька. У разі якщо день спілкування з дитиною буде припадати на робочий день ОСОБА_5, то днем спілкування треба вважати наступний неробочий день батька дитини (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позивач просить позбавити відповідача батьківський прав у зв'язку з ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.15 пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" , позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16. постанови міститься роз'яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тобто, обов'язковою умовою неналежного виконання батьківського обов'язку є винна поведінка батьків, свідоме нехтування своїми обов'язками.

З пояснень відповідача ОСОБА_5, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 встановлено , що відповідач має батьківські почуття до сина, прагне спілкуватися зі своїм сином , бажає брати участь у його вихованні та утриманні, однак позивач ОСОБА_3 чинить йому у цьому перешкоди.

Відповідач ОСОБА_5 на протязі 2014-2016 років в добровільному порядку перераховував кошти на банківську картку відповідача ОСОБА_3 на утримання свого сина , загалом перерахувавши за цей час біля 17 000 гривень , що становить близько 500 гривень на місяць.(а.с.45-60), працює на посаді начальника караулу 2-ДПРП ГУ ДСНС України в Запорізькій області є старшим лейтенантом служби цивільного захисту, одружений, має на утриманні дружину і дочку ІНФОРМАЦІЯ_3. За місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивного боку (а.с.96,97).

Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області надано висновок № 01-16/1118 від 31.10.2016 року , за яким враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, Більмацька райдержадміністрація, як орган опіки та піклування , вважає недоцільним приймати рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_6 (а.с.98,99).

Представник органу опіки та піклування начальник служби у справах дітей Більмацької райдержадміністрації Запорізької області Маслій В.М. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування та пояснив , що на його думку відсутні підстави для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, тому просить відмовити в задоволенні позову.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: