АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:657/2489/15-ц Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження:22-ц/791/103/17 Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.

суддів: Вейтас І.В.

ОСОБА_2

секретар Павловська Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Злато Таврії» про стягнення надміру сплачених коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ТОВ «Агростандарт КНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором суборенди землі, посилаючись на те, що 29 червня 2010 року між ТОВ «СП» Злато Таврії» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договір оренди землі загальною площею 41,68 га. 06 квітня 2011 року між ТОВ «Агростандарт КНК» та ТОВ «СП»Злато Таврії» було укладено договір суборенди землі. Відповідно до п.9 договору суборенди землі орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 3% від вартості грошової оцінки землі, що складає 8374,85 грн. за рік використання землі. Позивачем було сплачено на користь ОСОБА_3 орендну плату у розмірі 28280,00 грн. Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року вищезазначений договір оренди земельної ділянки визнано недійсним. З моменту набрання рішенням законної сили позивач не користується земельною ділянкою. Враховуючи, що відповідач не повернув товариству надмірно сплачені кошти за договором суборенди землі, тобто ті, які сплачені йому за суборенду землі після припинення договору суборенди внаслідок визнання недійсним договору оренди, просив стягнути з ОСОБА_3 борг за договором суборенди землі у розмірі 24602,92 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням суду від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Злато Таврії» про стягнення надміру сплачених коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, зазначаючи, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини справи, не надана їм правильна юридична оцінка, правовідносинам, які виникли між позивачем та відповідачем судом надана не вірна юридична кваліфікація.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу , представник відповідача її доводи не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на застосування положень ст.216 ЦК України та стягнення з відповідача коштів є безпідставними, оскільки не можливо застосувати положення передбачені ст.216 ЦК України, щодо недійсності правочину, до договору суборенди, так як недійсним даний договір не визнавався, а було визнано недійсними положення договору оренди.

Колегія суддів вважає, щодо такого висновку, суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом встановлено, що 29 червня 2010 року між ТОВ «СП Злато Таврії» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 ( відповідачем у даній справі), ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договір оренди землі загальною площею 41,68 га.(а.с.141-148)

06 квітня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю СП «Злато Таврії» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» було укладено договір суборенди землі загальною площею 41,68 га. відповідно до п.9 якого орендна плата вноситься у грошовій формі та в розмірі 3 % від вартості грошової оцінки землі, що складає 8374,85 грн. за рік використання землі та підлягає сплаті один раз в рік не пізніше 25 листопада (а.с.6-7). Його укладання, з урахуванням п.19 договору оренди землі від 29.06.2010 року, здійснено без згоди ОСОБА_10

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року визнано договір оренди землі укладений між громадянами відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, яка діє на підставі доручення №47 в інтересах ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ТОВ СП «Злато Таврії» від 29.06.2010 року, що зареєстрований під №71 недійсним та скасовано його держану реєстрацію (а.с.37).

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, доказів передачі земельної ділянки відповідачу , товариство «Агростандарт КНК» не має.

З видаткового касового ордера від 13 листопада 2012 року вбачається, що ТОВ «Агростандарт КНК» була здійснена виплата ОСОБА_3 в сумі 28 280,00 грн. з призначенням цієї виплати «за пай 2012-2018 рр.» (а.с.17). Відповідачем в установленому законом порядку належними та допустимими доказами не спростовано отримання цієї суми. Сплата орендної плати по 2018 рік пояснена представником позивача волевиявленням відповідача та перспективою наявності договірних відносин після 2015 року з урахуванням переважного права на укладання договору оренди землі від якого залежав строк дії договору суборенди.

02 жовтня 2015 року товариством «Агростандарт КНК» ОСОБА_3 була направлена претензію щодо повернення переплати за договором суборенди земельної ділянки у розмірі 24602,00 грн. (а.с.31), яка ним отримана.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, якою визначені загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

З визнанням недійсним договору оренди від 29 червня 2010 року, який укладався на 5 років з подальшим переважним правом його поновлення на новий строк, припинив свою дію договір суборенди, строк дії якого залежав від строку дії договору оренди землі, а отже підстави для отримання відповідачем орендної плати після припинення договору суборенди відпали, внаслідок чого її сплачена сума за 2015-2018 роки підлягає поверненню.

Суд першої інстанції не вірно встановив правовідносини, які виникли між сторонами та якими нормами матеріального права вони врегульовані, надав неправильну юридичну оцінку підставам позову, які полягають не в зазначені норм права в позові, а в викладі обставин, щодо предмету позову. Зазначене призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених судом .

Враховуючи, що з суми 28 280,00 грн. ( яка отримана відповідачем за її призначенням «за пай 2012-2018 рр.») - 5973 грн.42 коп . є оплатою за 2012-2014 роки та розрахована з нормативної грошової оцінки землі площею 5,05 га ( 61 284,75 грн) , розміру орендної плати - 3% від вартості грошової оцінки землі; коефіцієнту індексації, який у 2014 році складав 1,249, в інших роках-1 ( 2012, 2013 рік по 1838 грн.54 коп. за рік, 2014 рік - 2296 грн.34 коп.), то до стягнення підлягає сума 22 306,58 грн.

Заперечення представника відповідача, які ґрунтуються на нормах ст.1215 ЦК України, що не підлягає поверненню суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, на думку судової колегії є помилковими, оскільки орендна плата і суми, наданні, як засіб для існування не є тотожними. Також помилковими, на думку колегії суддів, є заперечення представника відповідача, що підстави для повернення отриманої суми орендної плати після припинення договору суборенди відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач отримав грошові кошти від позивача за користування земельною ділянкою за період з 2012 року по 2018 рік, відповідно до договору суборенди від 06.04.2011 року, враховуючи, що договір оренди, укладений між відповідачем та ТОВ СП «Злато Таврії» був визнаний недійсним, а тому припинилася дія договору суборенди, то грошові кошти за період з 2015 по 2018 рік отримані відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про наявність підстав для стягнення сплаченої орендної плати, після припинення договору суборенди, є доведеними та обґрунтованими, але сума, яка підлягає стягненню розрахована позивачем без врахування відсутності акта про повернення земельної ділянки в 2014 році та без умов договору оренди щодо застосування коефіцієнта індексації.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову частково, стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» коштів в сумі 22 306,58 грн

Відповідно до ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам, підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» понесені судові витрати у сумі 2318 грн. 90 коп.

На підставі викладеного, ст.1212 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 303, ч.1 п.3 ст.307, ч.1 п.3,4 ст.ст.309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» задовольнити частково

РішенняКаланчацького районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2016 року скасувати та ухвалите нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Злато Таврії» про стягнення надміру сплачених коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» кошти в сумі 22 306,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростандарт КНК» судові витрати у розмірі 2 318 грн.90 коп..

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: І.В.Вейтас

ОСОБА_2