Справа № 645/2133/17
Провадження № 2/645/1521/17
РІШЕННЯ

іменем України

05 вересня 2017 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, вказуючи, що позивач на підставі Свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом від 15.04.2015 р. є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. З 06.03.2002 р. в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, син дружини. В січні 2015 року відповідач залишив вказану квартиру, зібрав свої речі та переїхав до іншого місця проживання. Продовж двох років відповідач в квартирі не зявляється, для проживання не повертається, про що складено відповідний акт. Поважних причин свого тривалого не проживання у квартирі відповідач не вказує, не бере участі в утриманні квартири , чим спричиняє значні незручності та фінансові витрати. Реєстрація в квартирі відповідача ускладнює позивачеві оформлення субсидії. Відповідач добровільно виселився і вивіз належне йому майно з квартири, тому позивач вважає, що відповідач втратив право користування квартирою.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Позивач та відповідач всудове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідач проти позовних вимог не заперечував та визнав їх.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність сторін та ухвалює рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги позицію відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст.150 ЖК України, ст.319 ЦК України, громадяни, що мають у приватній власності квартиру або її частину, користуються нею для особистого проживання і проживання членів сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, користуватися і володіти нею.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачеві ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.2015 р. (а.с.6, 7).

В спірній квартирі зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_3 та відповідач, який є сином ОСОБА_3 від попереднього шлюбу, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 20.01.2017 р. (а.с.11).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2, які надійшли на адресу суду, останній вказує, що він не проживає по зазначеному адресу з січня 2015 р., мешкає в Російській Федерації, та не заперечує проти позовних вимог.

До заяви відповідача додана копія його паспорту громадянина України МТ218327 з відміткою про його тимчасову реєстрацію з 18.12.2014 р. за адресою: Росія, Тверська область, Вишньоволовоцький район, с.Єскіно.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це підтверджується матеріалами справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає, що відповідач, який є членом сімї позивача, та не проживає в спірній квартирі більше 1 року, є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відповідно до положень ст.405 ЦК України, оскільки не проживає в спірній квартирі з січня 2015 р., тобто більше року, без поважних причин.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст.319, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити .

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя