__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6151/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

треті особи ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

про визнання права власності

та усунення перешкод у користуванні права власністю,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1,

треті особи ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

про встановлення порядку користування

та усунення перешкод у користуванні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.09.2016 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права володіння та користування, про усунення перешкод у користуванні права власністю, в якій позивач просить суд:

- визнати за нею право володіння та користування 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5;

- усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, шляхом заборони ОСОБА_2 встановлювати особисті лічильники електропостачання, водопостачання у вказаний будинок, здійснювати його реконструкцію або капітальний ремонт.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона ОСОБА_1 є співвласником домоволодіння за адресом: м. Одеса, провулок Ковалевського, будинок № 5. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2003 року їй належить 1/18 частини домоволодіння, на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 17.05.2012 року - 3/8 частини домоволодіння, тобто разом вона є власником 43/100 домоволодіння. Позивач зазначила, що відповідач та треті особи є іншими співвласниками домоволодіння на підставі відповідних документів. Домоволодіння знаходиться в приватної спільної часткової власності співвласників, складається з двох житлових будинків під літерами згідно до техпаспорту «А», «Б» та інших допоміжних приміщень. Між співвласниками на протязі тривалого часу існує порядок фактичного користування домоволодінням. Будинок під літерою «Б» був усіма співвласниками визначений, як будинок загального користування у відповідності до їх часток у праві власності. В 2016 році відповідач заявив про те, що у нього з'явились підстави вважати будинок під літ. «Б» виключно його приватною власністю та про свій намір здійснити у ньому реконструкцію, виділити його в окрему одиницю та здійснити приватизацію прилеглої земельної ділянки. Він почав проводити до спірного будинку нову лінію електропостачання, намагається встановити окремі лічильники водопостачання та електропостачання, відкрити власні особові рахунки для сплати житлово-комунальних послуг, та підготовлюється до початку ремонтно-будівельних робіт. Така ситуація не влаштовує позивача, як власника найбільшої частки домоволодіння та відповідно й будинку під літ. «Б». Позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 наполягає, що його право власності на будинок літ. «Б», нібито має якісь документальні підстави, однак позивач впевнена, що таких документів або немає, або вони отримані відповідачем неправомірно, без узгодження з іншими співвласниками, оскільки позивач ніколи не укладала правочини, за якими мала би втратити своє право на будинок під літ. «Б». У звязку з чим позивач була вимушена звернутись з цим позовом до суду.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 будучи не згодним з позовними вимогами ОСОБА_1 надав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення порядку користування житловим будинком та усунення перешкод у користуванні, в якій просив суд: встановити порядок користування житловим будинком під літ. «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5, виділивши у користування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий будинок під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5; зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у користуванні житловим будинком під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що 18.06.2002 року його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 придбали у ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу 9/100 частини домоволодіння, посвідченого 18.06.2002 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, за реєстровим №3402, який зареєстрований КП "ОМБТІ та РОН" 16.07.2002 р. в книзі 23 доп., на стор.114, за реєстром № 2485, 9/100 частин домоволодіння з господарчими спорудами під номером п'ятим, що знаходиться в місті Одесі по провулку Ковалевського, взагалі складений з: А, Б двох житлових кам'яних будинків жилою площею 106,1 кв.м, В, З, С, Ц - сараї, Г - уборна, Д - літня кухня, У - навіс, №2-12 - огорожа, І-IV - мостіння, розташованого на земельній ділянці розміром 1668,0 кв.м. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, по заяві власника відчужується з літ. "Б": 6-1 - жила жилою площею 11,2 кв.м, 6-2 - кухня, 7 - сарай, Д - літня кухня. Для надання у нотаріальну контору з метою відчуження частини домоволодіння, ОСОБА_9 була видана КП "ОМБТІ та РОН" довідка-характеристика №4078ф від 17.06.2002 р., в п.2 приміток якої також зазначено, що по заяві власника відчужуються із літери Б: жила 6-1, кухня 6-2, 7-сарай, літня кухня - ОСОБА_11 смерті батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-1834, виданого 27.11.2014 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12, він - ОСОБА_2, отримав у спадок придбану його батьками, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, 9/100 часток домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходяться в м. Одесі по провулку Ковалевського під №5, яке в цілому складається з двох кам'яних житлових будинків, зазначених на схематичному плані під літерами "А", 'Б", загальною житловою площею 106,1 кв.м, та надвірних споруд: "В, З, С" - сараї, "Г" - вбиральня, "Д" - літня кухня, № 1-12 - огорожа, І-IV - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1668 кв.м. Посилання ОСОБА_13, на те, що він має намір здійснити в ньому реконструкцію та готується до початку ремонтно-будівельних робіт, та намір виділити його в окрему одиницю та здійснити приватизацію прилеглої земельної ділянки, ОСОБА_2 вважає їх такими, що не відповідають дійсності, є безпідставними, та жодних доказів з приводу цього не надано. ОСОБА_2 також послався на те, що на цей час він фактично не має доступу в житловий будинок під літерою "Б", не може ним користуватись, а тим більше здійснювати в ньому ремонтно-будівельні роботи та реконструкцію, оскільки після смерті його батьків ОСОБА_1 фактично заволоділа житловим будинком під літерою "Б" та користується ним на власний розсуд, в тому числі, без його відома та його згоди, надає його у користування (найм) третім особам. Крім того, ОСОБА_1 чинить перешкоди у переоформленні на нього, як власника майна, житлово-комунальних послуг, про що свідчить подана нею до суду копія заяви в Південний РЕМ ПАО "Одесаобленерго". ОСОБА_2 стверджує, що склалась ситуація, відповідно до якої він не може здійснювати повно і незаперечно свої права щодо користування належним йому майном, у звязку з чим він звертається до суду з зустрічною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги за первісним позовом, просили суд їх задовольнити, у задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 просили суд відмовити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просили суд у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вимоги ОСОБА_1, просила суд відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши сторін по справі та їх представників, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши наявні документи в матеріалах справи, суд вважає, позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/18 частка будинковолодіння під №5, по провулку Ковалевського в місті Одесі, яке в цілому складається з двох камяних житлових будівель, означених в схематичному плані літерами: «А», «Б», загальною житловою площею 106,1 кв.м., та надвірних споруд: «Г» - вбиральня, «В», «З», «С» - сараї, «Д» - садовий будинок, «1, 2, 4-11 огородження, І-ІV мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1668 кв.м., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 червня 2003 року, виданого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстроване в реєстрі за №6-1637, рішення про державну реєстрацію від 20.02.2008 року. У вказаному договорі зазначено, що самовільно возведені: веранда «б»; садові будинки «Е», «Ч», навіси «У», «Ч1»; сараї «Т», «Х», «О», «К», «Ц», «Л», «М», «Ш» в свідоцтво не включені.

Також ОСОБА_1 належить 3/8 частини домоволодіння з господарчими спорудами під №5, що розташоване в місті Одесі по провулку Ковалевського, взагалі складеного з: «А», «Б» - двох житлових камяних будинків житловою площею 106,1 кв.м., «В», «С», «З» - сарай, «Г» - вбиральня, «Д» - літня кухня. «У», «Ч1» - навіс, І-ІV мостіння, 1-12 огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 1668 кв.м., яка передана в користування, на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 17 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №511, рішення про державну реєстрацію від 31.05.2012 року.

Судом встановлено, що співвласниками домоволодіння з господарчими спорудами під №5, що розташоване в місті Одесі по провулку Ковалевського, є: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Судом також встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №3402, ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_7, ОСОБА_8 купили 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, складений з: «А», «Б» - двох житлових камяних будинків житловою площею 106,1 кв.м., «В», «С», «З», «Ц» - сараї, «Г» - уборна, «Д» - літня кухня, «У» - навіс, І-ІV мостіння, 2-12 огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 1668 кв.м.

У вказаному договорі зазначено, що по заяві власника відчужується з літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня.

Надалі помер ОСОБА_7, у звязку з чим, Першою Одеською державною нотаріальною конторою 24 січня 2008 року було видано ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстровим №7-479, а саме на 9/200 часток вказаного домоволодіння.

17 березня 2014 року померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на 9/100 часток домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по провулку Ковалевського під №5.

27 листопада 2014 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 на імя ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 17 березня 2014 року, зареєстроване в реєстрі за №2-1834, а саме на 9/100 часток домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Одесі по провулку Ковалевського під №5, яке в цілому складається з двох камяних житлових будинків, зазначених на схематичному плані під літерами «А», «Б», загальною площею 106,1 кв.м., та надвірних споруд: «В, З, С» - сараї, «Г» - вбиральня, «Д»- літня кухня, №1-12 огорожа, І-ІV мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1668 кв.м., що належала померлій: 9/200 часток домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №3402, 9/200 часток домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 24 січня 2008 року за реєстровим №7-479.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що на підставі її правовстановлюючих вона є співвласником домоволодіння за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, а тому просить суд визнати за нею право володіння та користування 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

На підставі вищевикладених обставинах, суд встановив, що 18 червня 2002 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 купили 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, складений з: «А», «Б» - двох житлових камяних будинків житловою площею 106,1 кв.м., «В», «С», «З», «Ц» - сараї, «Г» - уборна, «Д» - літня кухня, «У» - навіс, І-ІV мостіння, 2-12 огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 1668 кв.м. У договорі купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №3402, було зазначено, що по заяві власника відчужується саме з літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня.

Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» на домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі від 26.02.2003 року, інвентарний номер 46, літ. «Б» складається з: жилої площі 11,2 кв.м., кухні 4,1 кв.м., веранди (літня кухня) 10,1 кв.м., сараю 2,8 кв.м.

Згідно з технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» на домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі від 19.07.2007 року, інвентарний номер 46, літ. «Б» складається з: жилої площі 11,2 кв.м., кухні 4,1 кв.м., веранди (літня кухня) 10,1 кв.м., сараю 2,8 кв.м.

Таким чином суд встановив, що за договором купівлі-продажу від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №3402, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме придбали та набули право власності на 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, а саме на літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня.

Надалі після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, спадкоємцем яких був ОСОБА_2 прийняв спадщину у вигляді 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, яке належало померлим саме на підставі першочергового договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 18 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №3402, тобто набув право власності в порядку спадкування саме на літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня, яке входить до складу домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Під час розгляду справи, позивачем по справі не було надано до суду доказів та взагалі не заявлялись вимоги щодо оспорювання набуття права власності ОСОБА_2 права власності саме на літ. «Б» в домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підтвердження своїх посилань стосовно того, що між співвласниками на протязі тривалого часу існує порядок фактичного користування домоволодінням, та будинок під літерою «Б» був усіма співвласниками визначений, як будинок загального користування у відповідності до їх часток у праві власності.

У звязку з чим, суд не вбачає підстав для визнання за ОСОБА_1 право володіння та користування 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, оскільки саме літ. «Б» в домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, належить ОСОБА_2, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що ОСОБА_2 після смерті своїх батьків - ОСОБА_7, ОСОБА_8 успадкував майно, яке належало померлим - 9/100 часток домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі, а саме на літ. «Б»: 6-1 жила, жилою площею 11,2 кв.м., 6-2 кухня, 7 сарай, Д літня кухня.

У своїх зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 просить суд встановити порядок користування житловим будинком під літ. «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5, виділивши у користування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий будинок під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5

Слід зазначити, що встановлення такого порядку користування жилим приміщенням під літ. «Б», яке входить до складу домоволодіння з господарськими спорудами під №5 по провулку Ковалевського в місті Одесі є неконкретними, а також згідно з правовстановлюючими документами вказане приміщення належить на праві власності ОСОБА_2, у звязку з чим саме ОСОБА_2 має право на його користування.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження 43/100 частинами будинку під літ. «Б» згідно технічного паспорту у домоволодінні за адресою: м. Одеса, провулок Ковалевського, 5, шляхом заборони ОСОБА_2 встановлювати особисті лічильники електропостачання, водопостачання у вказаний будинок, здійснювати його реконструкцію або капітальний ремонт, та вимог ОСОБА_2 про зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у користуванні житловим будинком під літерою «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

П.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57, 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Суд зазначає, що позивачем ОСОБА_1 та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 до суду не було надано жодного доказу на підтвердження своїх посилань щодо того, що є реальна небезпека порушення їх права власності чи законного володіння зі сторони один до одного.

Позивачем ОСОБА_13 також не підтверджено жодним доказом посилання стосовно того, що ОСОБА_2 має намір здійснити в спірній будівлі під літ. «Б» реконструкцію та готується до початку ремонтно-будівельних робіт, має намір виділити його в окрему одиницю та здійснити приватизацію прилеглої земельної ділянки,.

Посилання позивача ОСОБА_1, що ОСОБА_2 має намір встановлювати лічильники, чим порушить її права, як співвласника та це підтверджується копією заяви до ПАТ «Одесаобленерго» від 15.07.2016 року, суд вважає також безпідставними, оскільки з наданої копії заяви ОСОБА_1 від 15.07.2016 року, вбачається лише, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Одесаобленерго» з вимогою не здійснювати жодних дій по встановленню відокремленого лічильника на літ. «Б» у домоволодінні за адресою: м. Одеса, пров. Ковалевського, буд. 5. Доказів, що таке встановлення електролічильника повинно було відбутись, до суду також не надано.

Сторонами по справі на підтвердження своїх посилань в цій частині вимог більш жодного доказу надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні права власністю відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення порядку користування та усунення перешкод у користуванні відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом поданням до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які не були присутніми під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.