Справа №672/859/17
Провадження №2/672/416/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2017 р. м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Жиловської Т.В.,

позивачів, представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання права на ? частку за кожним на земельну частку (пай), розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на землях бувшого КСП «Комунар» с.Пільний Олексинець Городоцького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що дана земельна частка (пай) належала їхньому батькові ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позивачі, як спадкоємці за законом звернулись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте їм було відмовлено оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 був виданий 14.02.1997 року, тобто, після смерті спадкодавця, а також рішення Городоцької РДА Хмельницької області за №164 від 22.04.1996 року, на підставі якого видавався вищезазначений сертифікат, було винесено після смерті ОСОБА_3

Під час розгляду справи позивачі зменшили розмір позовних вимог, просили визнати за ними в рівних частках право на вказану земельну частку (пай) розміром 2,36 га.

В судовому засіданні позивачі, представник позивача зменшені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачів - ОСОБА_3. Після його смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На підставі рішення Городоцької РДА від 22.04.1996 року № 164, 14.02.1997 року на ім'я ОСОБА_4 (в подальшому 15.10.2008 року виправлено

на ОСОБА_3) було видано сертифікат на право земельну частку (пай) розміром 3,08 (в подальшому 15.10.2008 року виправлено на 2,67) в умовних кадастрових гектарах.

Позивачі на початку 2017 року звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 2,67 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, на землях, яка перебувала у колективній власності КСП «Комунар», що належало ОСОБА_3 Однак нотаріусом відмовлено їм у вчиненні відповідної нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на це майно, оскільки сертифікат та рішення Городоцької РДА, на підставі якого видавався даний сертифікат, були видані після смерті ОСОБА_3

Згідно роз'яснень, викладених в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року, чинного на час існування спірних правовідносин, визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Із змісту вказаних норм випливає, що особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення особи до списку осіб, доданого до цього акта.

Ч.1 ст. 60 ЦПК визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі, представник позивача, належних та допустимих доказів в підтвердження того, що їх батько ОСОБА_3 був членом КСП «Комунар» на час паювання; того, що це колективне сільськогосподарське підприємство отримало Державний акт на право колективної власності на землю за життя ОСОБА_5 та що останнього було включено до списку осіб, доданого до цього акту не надали.

Таким чином, в ході судового розгляду не знайшов підтвердження факт набуття ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Комунар», а тому таке право не може бути включене до складу спадщини після сметрі ОСОБА_3 та не може перейти в порядку спадкування до позивачів, як спадкоємців.

Посилання позивачів як на підставу належності ОСОБА_3 спірної земельної частки (паю) на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, суд не може визнати обгрунтованими, оскільки на час видачі цього сертифікату ОСОБА_3 помер, в зв'язку з чим видачу цього документу не можна вважати правомірною і до спадкової маси право на земельну частку (пай) включено бути не може.

Суд не може визнати належним доказом в підтвердження позовних вимог і розпорядження Городоцької РДА від 22.04.1996 року № 164 про затвердження уточненої вартості сільськогосподарських угідь, які передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, в тому числі «Комунар», оскільки таке розпорядження також видане після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька позивачів.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивачів на підтвердження позовних вимог на довідку виконавчого комітету Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області № 391 від 22.06.2017 року про те, що згідно протоколу розподілу земельних ділянок між її власниками ОСОБА_4 належала земельна частка (пай) площею 2,36 га, оскільки така довідка у відповідності до вимог ч. 1 ст. 58 та ч.2 ст. 59 ЦПК України не є належним та допустимим доказом у даній справі. Так, у спірних правовідносинах підлягає доказуванню набуття ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), розташовану на землях бувшого КСП «Комунар». Доказами у даній справі можуть бути відомості , як зазначалось вище, про перебування ОСОБА_3 в членах КСП на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення батька позивачів до списку осіб, доданого до цього акта. Однак, вказана довідка не містить посилань на наявність таких обставин, до неї не додані відповідні документи.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року суд,

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Пільноолексинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: