Категорія 50 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що 07.08.2007 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого в них є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. З моменту розлучення донька поживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Посилаючись наведене вище та те, що добровільно домовитися з відповідачем про сплату аліментів на утримання доньки вона не може, ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, замінивши в резолютивній частині рішення суду слово «в розмірі 1500 грн.» на слово «в розмірі 700 грн.».

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1 та 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до положень чч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Установлено і це не оспорюється сторонами, що з 07.08.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.08.2016 року розірвано.

Від шлюбу у сторін 25.12.2007 року народилась дочка ОСОБА_4, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, врахувавши при цьому обставини участі відповідача в утриманні дочки, те, що він офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а також те, що відповідно до свідоцтва від 19.06.2014 року про участь у фонді фінансування будівництва передав фінансовій компанії ТОВ «ВінІнвестБуд» 632132 грн. для закріплення за останнім 66,54 вимірних одиниць об'єкта інвестування, а саме нерухомості за адресою: АДРЕСА_1

Підстав для зменшення розміру аліментів до 700 грн. судова колегія не вбачає, адже та обставина, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на лікування своєму дідусю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не звільняє відповідача від обов'язку утримувати неповнолітню дочку в розмірі, який забезпечував би інтереси дитини. Крім того, суд враховує, що батько відповідача також може надавати допомогу дідусю і останній отримує пенсію. Суд враховує і пояснення самого відповідача, який пояснив суду, що неофіційно заробляє, має в користуванні автомобіль Фольксваген Кадді, за допомогою якого отримує певні доходи і закінчує ремонт у новій квартирі.

Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів прийшла до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти і зобов'язаний це робити у більшому розмірі ніж він визнає, з огляду на загальновідомі факти збільшення вартості споживчого кошику, інфляційних процесів та підвищення соціальних стандартів в державі, а також виходячи з тих обставин, які встановлені апеляційним судом.

Проте, судом враховується, що позивач та її представник при апеляційному розгляді справи частково визнали апеляційну скаргу та не заперечували проти визначення розміру аліментів в сумі 1200 гривень на місяць, яка на думку колегії є обґрунтовано справедливою.

Виходячи з наведеного, рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2016 року в частині стягнення аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ А.Ю. Зайцев

Судді: /підпис/ О. С. Панасюк

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом.

Суддя: