Дата документу 15.08.2017
Справа № 320/5269/16-ц
15 серпня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі - Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з'явився, справу просить розглядати у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата вдома».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_1 за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржниці немає.
Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від неї не надходило.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
30 травня 2006 року відповідачка звернулась до Приватбанку із заявою про відкриття рахунку для видачі кредиту. Дана заява була задоволена, в зв'язку із чим 06 липня 2006 року банком було відкрито рахунок у банку та видано кредитну карту НОМЕР_2.
При отриманні кредитної картки відповідачка надала згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка була ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Тарифами банку, що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.20 зворот/.
Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік.
Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Судом встановлено, що відповідачка вносила щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.8-18/.
Крім стягнень по основних зобов'язаннях банк просив стягнути пеню в розмірі 4950 грн. 45 коп., яка передбачена п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг.
Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.8-18/.
Однак, як вбачається з письмових пояснень представника позивача від 31.01.2016 року, відповідачкою після 31.05.2015 року було внесено 2853 грн. 73 коп. на погашення заборгованості, які розподілилися наступним чином: 1236 грн. 01 коп. на погашення тіла, 1264 грн. 06 коп. на погашення процентів, 353 грн. 66 коп. на погашення штрафів.
Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими з огляду на таке.
При підписанні заяви сторони погодили, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг.
У той самий час, вищевказаними Умовами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника.
Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.
За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів.
На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки також слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою до Мелітопольського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: