Справа № 635/4840/17
Провадження № 2/635/2868/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Юдіна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Власенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй та відповідачу ОСОБА_2 у власність по 1/2 частині квартири №12 в буд.№5 в селищі Рай-Оленівка, санаторій Рай-Оленівка Харківського району Харківської області. Також просила стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 959,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07 жовтня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області 17 лютого 2017 року. В період шлюбу, за спільні кошти, нею та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2013 року придбана квартира №12 в буд.№5 в селищі Рай-Оленівка, санаторій Рай-Оленівка Харківського району Харківської області. Оскільки квартира за вищевказаною адресою придбана в шлюбі та являється обєктом спільної власності подружжя, але право власності на неї в цілому зареєстроване за відповідачем, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 07 жовтня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2017 року. Рішення набрало законної сили 28 лютого 2017 року /а.с.10/

Згідно договору купівлі-продажу від 16 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4, від імені якої діяла ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №215, у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була придбана двокімнатна квартира, житловою площею 31,4 кв.м., загальною площею 52,70 кв.м., розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, сщ. Рай-Оленівка, санаторій Рай-ОленівкаАДРЕСА_1. Право власності на вказану квартиру зареєстроване 16 лютого 2017 року в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №157038 в цілому за ОСОБА_2. Як вбачається зі змісту зазначеного договору купівлі-продажу, спірна квартира була придбана за 191832,00 гривень. /а.с.6,7/

Згідно ч.ч.1,2 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається,що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно правової позиції викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

В ході судового розгляду сторонами не заперечувався той факт, що вищевказана квартира була придбана за їх спільні кошти.

Таким чином, враховуючи те, що в період придбання спірної квартири, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, несли спільні витрати на її придбання, суд приходить до висновку, що сторони набули право спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого, тобто діє презумпція спільного майна подружжя.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Оскільки відповідач не заперечував проти способу поділу майна, запропонованого позивачем, суд погоджується з таким способом розподілу майна, при цьому, суд враховує, що частки сторін при такому поділі будуть рівні.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на її користь понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 959,16 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Провести поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя наступним чином:

визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, житловою площею 31,4 кв.м., загальною площею 52,70 кв.м., розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, сщ. Рай-Оленівка, санаторій Рай-ОленівкаАДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, житловою площею 31,4 кв.м., загальною площею 52,70 кв.м., розташованої за адресою: Харківська область, Харківський район, сщ. Рай-Оленівка, санаторій Рай-ОленівкаАДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму понесених нею судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 959 (девятсот пятдесят девять) гривень 16 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя