Справа № 182/1283/16-ц
Провадження № 2/0182/1027/2017
У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Рунчевої О.В.

секретаря Власенко Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополь заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві міститься заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_2, яке належить на праві власності.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечували.

Представник Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" ОСОБА_3 при вирішенні даної заяви поклалася на розсуд суду.

Суд вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову , єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі. Така заява, зокрема, повинна відповідати вомогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_5 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2, тоді як ним повинно бути зазначено конкретне майно на яке слід накласти арешт з наданням відповідних доказів того, що це майно належить на праві власності відповідачу.

У вказаній заяві позивачем не зазначено конкретно на яке саме рухоме та нерухоме майно відповідача він просить накласти арешт та не вказана вартість цього майна.

Зазначена обставина унеможливлює вирішення питання щодо співмірності такого виду забезпечення позову, як накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, із заявленими позивачем у позовній заяві вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду видати сторонам.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6