Справа № 195/82/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

01.02.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченка Д.М., при секретарі Левкович Н.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 05.09.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит сумою 5000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ "ПриватБанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує "Умови та правила надання банківських послуг".

Таким чином Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Укладаючи даний договір, сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідач в своїй заяві підтвердив факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в "ПриватБанку", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, чим порушив умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України.

Відповідач зобов'язався:

- на підставі п. 2.1.1.5.5 договору погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору;

- слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно її. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов'язань за договором, у відповідності до п. 2,1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта с борговими зобов'язаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3-2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. На підставі п. 2.1.1.12.2 договору, якщо на дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Згідно п. 2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.

Сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом падання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

За період користування частиною кредиту отриманою клієнтом до 01.09.2014 року розрахунок процентів здійснюється за ставкою 2,5% від суми залишку непогашеної заборгованості.

За період користування частиною кредиту отриманою клієнтом з 01.09.2014 року по 01.04.2015 року розрахунок процентів здійснюється за ставкою 2,9% від суми залишку непогашеної заборгованості.

За період користування частиною кредиту отриманою клієнтом з 01.04.2015 року розрахунок процентів здійснюється за ставкою 3,6% від суми залишку непогашеної заборгованості.

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Згідно п. 2.1.1.12.2.2 договору в разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочення понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.

Розмір пені у разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочення понад 90 днів дорівнює подвійній процентній ставці, яка діяла на момент використання цієї частини кредиту.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладеш на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Розмір пені у разі непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 гривень дорівнює 50 гривень перший місяць прострочення та 100 гривень другий та наступні місяці прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків здійснення платежів по одному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 гривень (в еквіваленті 500 гривень за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого станом на 08.11.2016 року має заборгованість в сумі 12785,15 гривень, що складається: з заборгованості по кредиту за ставкою 2,5% у сумі 854,93 гривень; заборгованості по кредиту за ставкою 2,9% у сумі 1836,09 гривень; з заборгованості по кредиту за ставкою 3,6% в сумі 9009,12 гривень; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 585,01 гривень.

Представник позивача, що діє в силу довіреності №3262-К-Н-О від 17.01.2017 року, у своїй письмовій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні, про що згоден на ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений неодноразово, що підтверджується відповідними повідомленнями, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень на позов, тому суд вважає можливим застосувати положення ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Доведено, що 05.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 5000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник ОСОБА_1 подала заяву, у якій зазначила свої анкетні відомості та погодився з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідач надав згоду, про що підписав заяву, що банк надасть йому кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором з якого слідує, що відповідач станом на 08.11.2016 року має заборгованість в сумі 12785,15 гривень, що складається: з заборгованості по кредиту за ставкою 2,5% у сумі 854,93 гривень; з заборгованості по кредиту за ставкою 2,9% у сумі 1836,09 гривень; з заборгованості по кредиту за ставкою 3,6% в сумі 9009,12 гривень; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 585,01 гривень.

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат віднесено судовий збір. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума сплаченого судового збору 1544 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212 - 215, 224 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 526, 530 ЦК України, п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-XII,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 05.09.2011 року загальною сумою 12785 (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят п'ять) гривень 15 копійок, що складається: з заборгованості по кредиту за ставкою 2,5% у сумі 854 (вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 93 копійки; заборгованості по кредиту за ставкою 2,9% у сумі 1836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) гривень 09 копійок; заборгованості по кредиту за ставкою 3,6% в сумі 9009 (дев'ять тисяч дев'ять) гривень 12 копійок; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (п'ятсот) гривень та штрафу (процентна складова) в сумі 585 (п'ятсот вісімдесят п'ять) гривень 01 копійка, а також судовий збір у сумі 1544 (одна тисяча п'ятсот сорок чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку починаючи з дати постановлення відповідної ухвали.

Суддя: Д. М. Скрипченко