АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8733/15-цГоловуючий у 1-й інстанції
Провадження № 88-ц/789/2/17 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Бершадська Г. В., Костів О. З.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

заявника ОСОБА_1 та представників третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року у зв'язку нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третя особа - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року апеляційну скаргу Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України задоволено.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третя особа - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року залишено без змін.

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позову Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року.

Зокрема зазначає, що позивачем - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області не доведено, що недостача спірних матеріальних цінностей мала місце з її вини і чи вона взагалі нею допущена, а невірне відображення в авансових звітах терміну перебування у відрядженні є лічильною помилкою, а не завданою матеріальною шкодою, як слідує зі змісту наказу №56 Департаменту, що став підставою її незаконного звільнення.

ОСОБА_1 вважає зазначені обставини нововиявленими, а тому просить скасувати рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року в цивільній справі № 607/8733/15-ц, а справу призначити до нового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про перегляд рішення апеляційного суду у звязку з нововиявленими обставинами підтримала і просила заяву задовольнити.

Представники третьої особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили заяву про перегляд рішення апеляційного суду у зв'язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами вважає, що заяву слід залишити без задоволення з наступних підстав

Підставою перегляду судових рішень у порядку, передбаченому главою 4 Розділу V ЦПК України, можуть бути лише обставини, перелічені в ст. 361 цього Кодексу.

Згідно із статтею 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідків, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. п. 3, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

В даному випадку, суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 відбулося без законної підстави, а тому її слід поновити на роботі на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УДСО з 28 квітня 2015 року.

Скасовуючи рішення Тернопільського міськрайонного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що до функціональних обов'язків позивача входило виконання функцій з безпосереднього обслуговування грошових та матеріальних цінностей, в силу укладення договору про повну матеріальну відповідальність, остання допустила порушення фінансової дисципліни; нарахування податкових зобов'язань; порядку оформлення документів щодо авансових звітів, і тим самим спричинила матеріальну шкоду УДСО, яка виразилась у сплаті штрафних санкцій. З огляду на що, видаючи наказ №99 0/с від 28 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера відділу-головного фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УДСО по ст. 41 п. 2 КЗпП України в зв'язку з втратою довір'я з боку уповноваженого органу, діяв у відповідності до норм трудового законодавства.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ( п.5 вищезгаданої постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами № 4 від 30.03.2012 року).

Виходячи з наведених вимог закону, колегія вважає, що не є нововиявленими обставинами посилання ОСОБА_1 на те, що згідно наказів №56 та №99 Департаменту ДСО при УМВС України, підставою її звільнення за ч. 2 ст. 41 КЗпП України є саме завдання матеріальної шкоди в сумі 7081 грн. 74 коп. недоведеність її вини у цьому та свідоме порушення фінансової дисципліни, оскільки на цю обставину вона посилалася в своїй позовній заяві, і їй була надана оцінка судом першої інстанції в рішенні суду від 21 грудня 2015 року, яким було задоволено частково позов ОСОБА_1 та скасовано рішення суду першої інстанції рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року.

Крім цього у своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що всі нововиявлені обставини на які вона посилається були в повній мірі дослідженні та вказані в рішенні суду від 15.09.2016 року, що набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року.

Таким чином, колегія вважає, що заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 361, 365, 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третя особа - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4