АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/9412/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, присуджених за рішенням суду, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні її позову про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача на тверду грошову суму -1000,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції безпідставно послався на відсутність передбачених ст.192 СК України підстав для зміни розміру аліментів. Вона надала суду докази того, що відповідач має не регулярний, мінливий дохід, а тому стягнення аліментів у частці від його заробітку призводить до несплати аліментів та виникнення заборгованості. Не враховано судом також відсутність у ст. 192 СК України імперативної заборони позивачу змінювати спосіб утримання аліментів, стягнутих за рішенням суду. В порушенні вимог ст. 212 ЦПК України суд не дав належної правової оцінки доказам у справі у їх сукупності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився. про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що від фактичних шлюбних стосунків у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 16 жовтня 2002 року, батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_4, матір"ю - ОСОБА_3, актовий запис про народження №2112 від 16 жовтня 2002 року.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Донецьку, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 23 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду з 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно на стягнення з відповідача на її користь на утримання доньки аліментів у твердій грошовій суму у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до її повноліття. Зазначала, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий нерегулярний дохід, ухиляється від сплати аліментів. Посилалась також на відсутність у законодавстві імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. З урахуванням вимог ст.ст. 181, 184, 192 СК України, просила її позов задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, зі стягнення 1/3 частини заробітку ( доходу) відповідача щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 на стягнення аліментів у розмірі 1000,00 гривень з відповідача щомісячно на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_6 до її повноліття, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, погіршився стан здоров"я позивача, змінилось її матеріальне становище, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та, у відповідності до вимог ст. 192 СК України, є підставою для зміну розміру аліментів, визначених рішенням суду. Неналежне виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, не є підставою для зміни розміру аліментів.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він зроблений при неповному з"ясуванні фактичних обставин справи, без належної оцінки досліджених в судовому засіданні доказів та не відповідає вимогам матеріального закону, з огляду на наступне.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1,2,3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що, з урахуванням змін внесених у них 08.07.2017 року, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів.

Спосіб стягнення аліментів,визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч.3 ст. 181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст. 192 СК України.

Висновок суду першої інстанції про те, що Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов"язує їх із способом присудження, колегія суддів вважає помилковим, зробленим без врахування змін, внесених до Сімейного Кодексу України станом на 08.07.2017 року.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_3 вбачається. що вона фактично звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки зі стягнення у частці ( 1/3) з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача на стягнення аліментів з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісячно до повноліття доньки, а тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 181 СК України, які визначають, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, судом невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, а тому, рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 14 липня 2017 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 27 серпня 2010 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням апеляційного суду законної сили - з 07 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відкликати виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 10.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Донецьку, не працюючого, аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 23 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 - без виконання для приєднання до матеріалів цивільної справи у зв'язку з ухваленням по справі нового рішення.

З урахуванням того, що судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог, вирішенню також підлягає питання щодо розподілу відшкодування судових витрат.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_3 було заявлено вимоги про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до п.3 ст. 5 Закону України " Про судовий збір" позивач звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів, а тому судовий збір, який позивач повинна була сплатити при зверненні до суду з позовом у розмірі 640,00 грн. та при зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою у розмірі - 704 грн., а всього - судовий збір у розмірі 1344,00 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 в дохід держави.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182 СК України, ст.ст. 11,88, 213, 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Донецьку, не працюючого, за рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 27 серпня 2010 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням апеляційного суду законної сили - з 07 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 10.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Донецьку, не працюючого, аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 23 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 - без виконання для приєднання до матеріалів цивільної справи у зв'язку з ухваленням по справі нового рішення.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1344,00 грн. в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: