Справа № 743/967/17
Провадження № 2/743/344/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади, в особі Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Миру, 60, в смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, зазначивши, що ? частина будинку, згідно свідоцтва про право особистої власності, від 19.01.1966 року, як голові колгоспного двору, належала її батьку ОСОБА_7, померлому 26.09.2013 року.

Станом на 15.04.1991 року, власниками ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Миру, 60, в смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, яка відносилася до категорії «колгоспний двір», як члени колгоспного двору, були, в рівних частках, ОСОБА_8, котра померла 27.07.2004 року та ОСОБА_7, котрий помер 26.09.2013 року, та який, в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, успадкував частину майна, належного його дружині.

Позивач ОСОБА_2 після смерті батька, у встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності на ? частину нерухомого майна, у звязку з тим, що ця частина спадщини відноситься до категорії «колгоспний двір», і інші особи, тобто відповідачі, мають право на частку в домоволодінні.

В судове засідання позивач не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги ОСОБА_2, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, в особі Любецької селищної ради, надіслав до суду заяву про визнання позову.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в судове засідання не зявились, надіславши заяви про розгляд справи за їх відсутності, та визнання позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має право на спадкування за законом після батька ОСОБА_7, смерть якого настала 26.09.2013 року, який в свою чергу, в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, успадкував частину майна, котре належало його дружині ОСОБА_8, яка померла 27.07.2004 року.

Інший спадкоємець за законом ОСОБА_3, який доводиться братом позивачеві, в нотаріальному порядку відмовився від своєї частки в спадщині на користь позивача.

Позивачеві нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ? частина житлового будинку, відноситься до категорії «колгоспний двір.

Матеріалами справи підтверджується, що після смерті ОСОБА_8, чоловік померлої, в порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, успадкував частину майна, яке належало його дружині.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої 27.07.2004 року ОСОБА_8 не заводилась.

Спадкова справа за заявою позивача, після смерті її батька, була заведена Ріпкинською районною ДНК 27.03.2014 року.

Державний нотаріус Ріпкинської районної ДНК 16.12.2015 року видала позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_7, зокрема на земельну частку, площею 0,2200 га, розташованій по вул.Миру,60 в смт.Любеч Ріпкинського району, надану для ведення підсобного сільського господарства, належну спадкодавцю, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 003382 з кадастровим номером :03:001:0202.

Вказана земельна ділянка розташована за місцем знаходження ? частини житлового будинку, на який претендує позивач.

Колгоспний двір, згідно ЦК УРСР, в редакції 1963 року, являв собою сімейно-трудове об'єднання, яке існувало за умови, коли його члени своєю працею та коштами приймали участь в накопиченні і підтриманні майна двору.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року, положення ст.ст. 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

З довідки виконкому Любецької селищної ради № 1394 від 16.11.2015 року вбачається, що станом на 01.07.1990 року у будинку № 60 по вул.Миру в смт.Любеч проживали та були зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6

З інформаційної довідки КП «Чернігівське МБТІ», станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Миру, 60 в смт.Любеч зареєстровано за ОСОБА_7 (? частина будинку), на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.1966 року, та за ОСОБА_3 (? частина будинку), на підставі договору дарування № 91 від 17.11.1993 року.

Із свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 19.01.1966 року вбачається, що 1/2 частина домоволодіння № 44 по вул.Жовтневої революції в смт.Любеч, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7

Згідно довідок виконкому Любецької селищної ради № 1023 та №1024 від 19.05.2014 року, вулиця Жовтневої революції в смт.Любеч перейменована на вулицю Миру, а нумерація житлового будинку, який належав ОСОБА_7, змінена з № 44 на № 60.

З довідки виконкому Любецької селищної ради № 748 від 25.05.2017 року вбачається, що в ? частині будинку, яка належала ОСОБА_7 на підставі свідоцтва виданого виконкомом Любецької селищної ради 19.01.1966 року, станом на 01.07.1990 року, проживали та були зареєстровані: ОСОБА_7, котрий помер 26.09.2013 року, та ОСОБА_8, котра померла, 27.07.2004 року.

В іншій ? частині будинку, яка належить ОСОБА_3 та на підставі договору дарування від 17.11.1993 року, були зареєстровані та проживали ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Частиною 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, з урахуванням визнання відповідачами позову та фактичних обставин справи, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на законі.

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку № 60, з надвірними будівлями, що розташовані по вул.Миру в смт.Любеч Ріпкинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення рішення - у цей же строк, з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 08.09.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток