Справа № 226/1936/16-ц
Провадження № 2/226/38/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2017 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретарів судового засідання Трифонової І.О., Пікало К.І.,

представника позивача на підставі договору адвоката Малькевича Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, до Мирноградської міської ради про визнання права власності на жилий будинок,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до Мирноградської міської ради про визнання права власності на жилий будинок. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті діда залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі з жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними спорудами. Спадкоємці першої черги - його мати ОСОБА_3 і бабця ОСОБА_4 на спадщину не претендують. Зазначив, що він звертався до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини у передбачений законом строк, проте оформити свої спадкові права на все заповідане майно не зміг, оскільки спадковий будинок має незареєстровані переобладнання, а саме - самовільно збудовані літню кухню Е-1, сараї З-1, Ж-1. Крім того, в договорі купівлі-продажу в місці зазначення адреси будинку відірваний шматок договору. Постановою нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок. Дійсно, ОСОБА_5 самовільно зруйнував старі господарські споруди і самовільно збудував нові, однак позивач не претендує на визнання за ним право власності на нові споруди, готовий в подальшому сплатити штраф за самовільне будівництво і узаконити їх. Просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 41,9 м2, в тому числі жилою площею 23,2 м2, та господарські споруди - вбиральню Г-1, душ Д-1, паркан №2, хвіртку №3, паркан №4, паркан №5, паркан №6, замощення І, водопровід ІІІ.

В судовe засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності за участю його представника Малькевича Є.А., вимоги задовольнити.

Представник позивача Малькевич Є.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні.

Треті особи на боці позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не прибули до суду. Згідно з наданими ними заявами, просили розглянути справу без їх участі і задовольнити вимоги ОСОБА_2

Представник відповідача - Мирноградської міської ради до судового засідання також не з'явився. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника із позначкою про відсутність заперечень проти позовних вимог.

Вислухавши представника позивача, вивчивши доказу у справі, суд встановив наступне.

Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 28.11.1992 року, посвідченим державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори за реєстровим №2756 (а.с. 10-11). Належність будинку також підтверджена відомостями КП «БТІ» Мирноградської міської ради (а.с. 12) з огляду на те, що оригінал договору перебуває у незадовільному стані внаслідок ветхості.

За договором, зазначений будинок був придбаний ОСОБА_5 з такими господарськими спорудами та побудовами: літня кухня, тамбур, вбиральня, душ, водопровід, замощення та паркан.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 8).

За відомостями Димитровської державної нотаріальної контори від 13.12.2016 року, спадкова справа на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, не відкривалася, наявний дійсний заповіт від 14.11.2011 року (а.с. 31-33).

За відомостями приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Богатова С.Г. від 15.12.2016 року, 13.06.2016 року була заведена спадкова справа на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 від спадщини відмовилася, заяв від інших спадкоємців нотаріусу не надходило. Наявний дійсний заповіт ОСОБА_5 від 18.11.2004 року, яким жилий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за вказаною адресою заповідані ОСОБА_2 (а.с. 38-41).

Постановою приватного нотаріуса Богатова С.Г. від 31.08.2016 року, вих. №461/02-31, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний жилий будинок, оскільки спадкодавцем були надані правоустановчі документи жилий будинок , в якому здійснені суттєві переобладнання та добудови, вказані зміни в будинку не зареєстровані (а.с. 9).

Як вбачається з копії експлікації схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) жилого будинку АДРЕСА_1 з технічного паспорту, на зімельній ділянці наявні такі об'єкти: жилий будинок - А-1, літня кухня-сарай - Е-1, вбиральня - Г-1, душ - Д-1, сараї - З-1, Ж-1, замощення І, водопровід ІІІ, огорожа - 2-6 (а.с. 13-15).

Судом враховується, що у технічному паспорті на домоволодіння міститься позначка про самочинне будівництво сараю літньої кухні - Е-1 та сараїв З-1, Ж-1 від, проте суд не бере зазначену обставину до уваги, оскільки визнання права власності на зазначені літню кухню і сараї не входить позовних вимог.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину після смерті ОСОБА_5 є дружина спадкодавця - ОСОБА_4, та дочка спадкодавця - ОСОБА_3. ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка, ОСОБА_3 не зверталася із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. В той час ОСОБА_2 у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті ОСОБА_5 судом не було встановлено.

Свідоцтво про право на спадщину, згідно з положеннями частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За роз'ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через перебудови у складі спадкового майна, і в іншому - позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому ці права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 1216-1218, 1261, 1270, 1298 ЦК України, керуючись ст.ст. 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, до Мирноградської міської ради про визнання права власності на жилий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 41,9 м2, в тому числі жилою площею 23,2 м2, та господарські споруди - вбиральню Г-1, душ Д-1, паркан №2, хвіртку №3, паркан №4, паркан №5, паркан №6, замощення І, водопровід ІІІ, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова