Справа № 520/6868/17
Провадження № 2/520/7905/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про виключення майна з під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про виключення майна з під арешту, в якому просить скасувати арешт з ? частини квартири АДРЕСА_1, накладений ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.11.2000 року у справі №2-2901/2000.

Позивач ОСОБА_1 О.С.11.09.2017 року, до судового засідання надала заяву в якій позовні і вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також розглядати справу за її відсутністю.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-2901/2000 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29.09.2000 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто грошові кошти у сумі 21600,00 гривень, що є еквівалентом 4000,00 дол. США, судові витрати у сумі 46 гривень та державне мито в дохід держави сумою 216,00 гривень.

В цілях забезпечення виконання рішення суду від 29.09.2000 року, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2000 року було накладено арешт на ? частину квартири №56 по вул. ак. Вільямса,62/2 у м.Одесі, що також вбачається з відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 16.05.2017 року № обтяження 8165846, дата реєстрації 07.11.2008 року, реєстратором якого є Перша Одеська державна нотаріальна контора, архівний номер: 2261275ODESSA1, архівна дата 28.11.2000,01:42, дата виникнення 28.11.2000, № реєстру 1610-2000, внутр. №А2016D3D2СF14В222149.

Однак з матеріалів справи вбачається, що зазначена квартира №56 у будинку №62/2 по вул. академіка Вільямса у м.Одесі на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та членам її сімї, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 10.02.1994 року видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 10.02.1994 року №31349.

Судом також встановлено, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірваний 18 липня 2000 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖД №283463 видане 18.07.2000 року відділом РАГС Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, та 24.01.2004 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, прийняла прізвище чоловіка «Омельченко», що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ №185443 виданим 24.01.2004 року Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси.

28.09.2016 року помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №464001 виданим Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області 29.09.2016 року, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири №№56 по вул. ак. Вільямса,62/2 у м.Одесі.

При зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини позивач дізналась про наявність арешту на належну їй кватиру. З огляду на наведене, арешт накладений ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.11.2000 року накладений на майно, що взагалі не належало ОСОБА_2. Наявність зазначено арешту порушує права позивача як власника, а також у звязку з наявністю зазначеного арешту позивач не в змозі реалізувати свої спадкові права.

ОСОБА_1 не була стороною по вказаній справі, остання має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто застосовується законодавство про захист права власності, яке поширюється на ці відносини.

На думку суду, позивач на законних підставах набула право власності на спірну частину нерухомого майна, проте в силу об'єктивних, не залежних від її волі причин позбавлена можливості зареєструвати таке право відповідно до закону.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно листа Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області від 23.08.2017 року №43435/15 відомо, що станом на 23.08.2017 року на виконанні у відділі відсутнє виконавче провадження з виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 29.09.2000 року за №2-2901/2000 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,158,212-215,218,223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Звільнити з-під арешту 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2000 року по справі №2-2901/2000.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Луняченко В. О.