Провадження № 2-н/317/3/2017
Справа № 317/49/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 боргу по оплаті за воду і послуги каналізації,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу та просить солідарно стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 борг по оплаті за воду і послуги каналізації у сумі 1690,61 грн. та судові витрати.

У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з розясненнями, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що заявник просить видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість за період з 01 жовтня 2014 року по 01 жовтня 2016 року у сумі 1690,61 грн. При цьому, до заяви додано розрахунок, за змістом якого за період 10.2014 р. до 09.2016 р. ОСОБА_1 за послуги водопостачання та водовідведення нараховано 270,15 грн., а сплачено за цей же період 1022,53 грн. Також у розрахунку відображено, що заборгованість споживача ОСОБА_1 на 01.10.2014 р. складає 1420,46 грн., а оплата була врахована в рахунок погашення заборгованості до 01.10.2014 р.

Фактично заявник просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилась до 01.10.2014 р., при цьому не наводить жодного розрахунку заборгованості, не зазначає конкретного періоду нарахування стягуваних сум, а також заборгованість за період 10.2014 р. до 09.2016 р. у розмірі 270,15 грн.

Крім того, до заяви долучено договір № 901002624 від 06.03.2015 р., укладений лише з ОСОБА_1. Жодних відомостей щодо наявності договірних відносин з іншими боржниками матеріали заяви не містять.

Враховуючи, що зазначені вимоги заявника потребують аналізу, перевірки правильності нарахування заявлених сум, суд вважає, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 боргу по оплаті за воду і послуги каналізації.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.І. Сакоян