Справа № 466/7280/15-ц
УХВАЛА

судового засідання

«02» лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання,

у с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання.

В обгрунтування позову покликається на те, що 29 травня 2015 року помер її дідусь ОСОБА_4. Після його похоронів, їй стало відомо, що за півроку до своєї смерті, а саме 12 листопада 2014 року дідусь уклав договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований в реєстрі за №252.

Набувачем за вказаним договором довічного утримання є ОСОБА_2, відповідач по справі. Їй, позивачці, невідомо, ким приходиться дідусеві ця особа. Рідні ОСОБА_4, з якими вона мала нагоду спілкуватись з цього приводу, також вперше чують про цю людину.

Згідно договору довічного утримання, ОСОБА_4 передав у власність набувачу, а саме, відповідачу по справі квартиру АДРЕСА_1. Взамін, набувач зобов»язалась забезпечувати її, позивачки дідуся утриманням довічно.

У неї, позивачки є достатні підстави вважати, що договір довічного утримання, посвідчений 12 листопада 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №252, слід визнати недійсним, оскільки ОСОБА_4 вчинив даний правочин у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Крім того, у грудні 2015 року позивач, подав до суду клопотання про призначення по даній справі посмертної судово-психіатричної експертизи, з метою з»ясування психічного стану ОСОБА_4 у момент укладення договору довічного утримання, посвідченого 12 листопада 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого у реєстрі за № 252, чи міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судових засіданнях, представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали позов та клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної .

П-к позивача ОСОБА_5 також пояснила, що покійний ОСОБА_4 був її свекром, а позивач є її донькою. На час укладення договору довічного утримання дідусеві позивача виповнилось 82 роки. В останні роки його життя відбулись суттєві зміни у його психоемоційному стані, часто відбувались випадки несприйняття дійсних подій, які згодом привели до перебування у Львівській обласній державній клінічній психіатричній лікарні. Ще у серпні 2011 року друзі та родичі ОСОБА_4 зауважили у нього ознаки вікового склерозу. В той час, його дружина ОСОБА_7 (вже покійна), знаходилась в лікарні у критичному стані, проте необхідні побутові прохання, доручення дідусь не виконував, все забував. З початком зими 2014 року сусіди зауважили, що трагічно загиблого на Київському водосховищі сина ОСОБА_8, який помер 20 вересня 2011 року, ОСОБА_4 уявляв на Майдані, розповідав, що саме там син загинів. Він ходив до поштової скриньки начебто за дорученням покійної дружини ОСОБА_7, яка померла 10 жовтня 2011 року, обурювався, коли його повертали в реальність.

Крім того, 13 травня 2015 року мешканці будинку, де проживав ОСОБА_4, змушені були звернутись з письмовою заявою до директора ЛКП «Збоїща-408». В цій заяві сусіди стверджують, що останній пів року вів асоціальний спосіб життя ( викидає через вікно сміття, побутові речі, виливає через вікно сечі і фекалії). Неодноразово затоплював сусідів. Також в заяві зазначалось, що у сусідів виникли сумніви щодо можливості ОСОБА_4 самостійно задовольняти свої життєві потереби на рівні, який забезпечує життєдіяльність (антисанітарний зовнішній вигляд, надзвичайно схуд, жахливий сморід з квартири. Мешканці будинку також стали свідками того, що 12 травня 2015 року ОСОБА_4 через вікно викидав речі особистого вжитку.

Отже, в період, коли відбулось укладення договору довічного утримання у ОСОБА_4 вже відбувався процес психічного розладу, що вплинуло на його можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні 25 січня 2016 року проти позову заперечив, однак не заперечив проти призначення посмертної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_4, який помер 29 травня 2015 року.

Допитаний в судових засіданнях свідок ОСОБА_10 пояснив, що покійний ОСОБА_4 був його далеким родичем та крім цього вони були друзями. Коли померла дружина ОСОБА_4 ОСОБА_7, останній півтора року він почав зауважувати , що ОСОБА_4 почав втрачати пам»ять. В свою квартиру ОСОБА_4 привів до жахливого антисанітарного стану та в нього почали проявлятись випадки агресії. Був випадок, коли він, свідок приніс пральну машину, то в ОСОБА_4 виникла агресія, і він схопив його за горло. Протягом 2014 року він, ОСОБА_10 став навідуватись до ОСОБА_4 майже кожного тижня та привозив продукти. Він також, став зауважувати, що ОСОБА_4 став впізнавати його з певним запізненням і забував, що йому говорив вчора. У ОСОБА_4 стала проявлятись байдужість , та він не завжди реагував на його, свідка розмови. Він також пригадує випадок, коли ОСОБА_4 викидав якісь речі через вікно своєї квартири і після цього його помістили до психіатричної лікарні.

Свідок ОСОБА_11, дав показання про те, що він є працівником ТОВ «Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів». З ОСОБА_4 він познайомився у 2014 році коли приїжджав у м. Львів, щоб узгодити з ОСОБА_4 суму, яку би останній хотів отримати за договір довічного утримання. Домовились про суму 40 тис. грн. та щомісячно по 500 грн. ОСОБА_4 жалівся йому, що син помер, а невістка відмовилась йому допомагати, тому він хоче укласти договір довічного утримання. Відповідач ОСОБА_2 є його, свідка падчерицею. При розмові з ОСОБА_4, у нього, свідка не виникало сумнівів в адекватності ОСОБА_4

В судове засідання, яке було призначено на 02 лютого 2017 року о 13.00 год учасники судового процесу не з»явились хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв»язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10, з»ясувавши обставини справи, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України, для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 145 ЦПК України, призначення експертизи є обов»язковим у разі, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Оскільки для вирішення даного спору потрібні спеціальні знання, суд вважає, що слід призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівської обласної державної клінічної психіатричної лікарні (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Керуючись ст. ст. 143, 144, 145, 197, 202 п.5, 209. 210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам комунального закладу «Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Попередити експерта про кримінальну відповідальності за ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити такі питання:

1. З врахуванням індивідуально психологічних особливостей ОСОБА_4 при постановленому йому діагнозі встановити чи може психічне захворювання ОСОБА_4 тягнути, як наслідок, неможливість останнім усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними ?

2. Чи міг ОСОБА_4 12 листопада 2014 року під час укладення оспорюваного договору усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними ?

В розпорядженні експерта направити цивільну справу № 466/7280/15ц, 2/466/465/16.

Витребувати у комунальному закладі «Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня» (м. Львів вул. Кульпарківська,95 ) картку хворого ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер 29 травня 2015 року.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 04074 м. Київ, вул. Мостицька, 14/116, розяснити їй положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Експертизу провести в термін не більше двох місяців.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_13