АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (надалі - ДСНС України) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Під час провадження в суді першої інстанції позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просив до набрання законної сили рішення суду у даній справі накласти арешт на наявне у відповідача житло, яке виділене останньому для розподілу серед осіб, які перебувають на квартирному обліку при апараті ДСНС України у загальній черзі та у списку першочерговиків, а також серед осіб, що перебувають на службі у ДСНС України, у якості службового житла, яке не виділено позивачу, але відповідає параметрам належного вказаній особі за площею та кількістю кімнат житла, розташованого у м. Києві.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити ухвалу нового змісту, якою задовольнити заяву про забезпечення позову по справі.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо) яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову зазначено, що відповідач тривалий час порушує право позивача на позачергове отримання житла та не бажає дотримуватися наведених у позові приписів чинного законодавства (а.с.10).

При цьому, предметом заявленого позову є розгляд вимог позивача щодо визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Отже, питання, порушені позивачем у заяві про забезпечення позову, не пов'язані з предметом даного спору.

Колегія суддів враховує й те, що задоволення заяви про забезпечення позову призведе до порушення вимог чинного законодавства, остільки буде втручанням у діяльність органу державної влади під час реалізації своїх дискреційних повноважень, остільки ДСНС України є уповноваженим органом управління відповідача та здійснює свої повноваження у відповідності до вимог Конституції України, Закону України «Про управління об'єктами державної власності» та інших актів чинного законодавства.

За таких обставин, остільки забезпечення позову вказаним вище способом порушує права ДСНС України, як уповноваженого органу управління та призводить до обмеження можливості користуватися та розпоряджатися державним майном, що може призвести до незворотних наслідків, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про відсутність правових підстав до задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

Справа № 761/13405/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10126/2017

Головуючий у суді першої інстанції: ГуменюкА.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.