Справа № 186/1719/16-ц
Провадження номер № 2/0186/66/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.,

секретар судового засідання: Фадєєва Т.Б.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Першотравенського міського суду від 11 грудня 2013 року по справі №186/1166/13-ц, за позивачем та відповідачем визнано право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Спірна квартира має загальну площу 39,4 кв. м. житлову площу 25,8 кв.м. та складається із двох житлових кімнат площами 14,2 кв.м та 11,6 кв.м, а також квартира обладнана: кухнею-5,3 кв.м, вбиральнею - 1,2 кв,м, ванною кімнатою - 1,9 кв.м та передня - 5,2 кв.м.

07 червня 2016 року, згідно акту державного виконавця, відповідачку було вселено до спірного житла. З тих пір між позивачем та відповідачем постійно виникають конфліктні ситуації й непорозуміння щодо користування спірним житлом. Відповідачка своїми систематичними діями не дає можливості позивачу користуватися його власністю. Так наприклад відповідачка у вказаній квартирі самовільно розібрала цегляну стіну, що розмежовувала туалет від ванної кімнати, цегла купою лежала понад двох місяців під дверима не зайнятої кімнати та перекривала вхід до неї. Потім у серпні 2016 року відповідачка не надала доступ до кімнати №6, чим зробила неможливим виготовлення технічного паспорту на спірне житло. Відповідачка навісила замок на двері до кухні, постійно провокує скандали, будь-які перемови між сторонами призводять до конфліктів.

Згідно з довідкою районного комунального госпрозрахункового підприємства «ПРОЕКТНО-ВИРОБНИЧЕ АРХІТЕКТУРНО-ПЛАНУВАЛЬНЕ БЮРО» від 24 жовтня 2016 року №24 в ході обстеження відповідальним виконавцем окремих видів робіт ОСОБА_4, в присутності позивача та відповідача встановлено, що знесено ненесучу стінову перетинку між санвузлом та ванною кімнатою в квартирі АДРЕСА_2.

Таке самовільне перепланування квартири (поєднання санвузлу та ванної кімнати) створює дискомфортне спільне користування даними приміщеннями, так як співвласники є особами різного полу. К тому ж позивач на таке перепланування згоди не надавав.

На сьогодні між сторонами (співвласниками) існує спір, щодо володіння, користування та розпорядження частковою власністю, виділ часток у натурі є неможливим, добровільно повернути у первісний стан квартиру відповідачка категорично відмовляється, тому позивач не вбачає іншого виходу, як вирішити дану справу в судовому порядку.

Просить суд зобовязати відповідачку здійснити дії, щодо відновлення ненесучої стінової перетинки між санвузлом та ванною кімнатою в квартирі АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що в липні 2016 року він приїхав до квартири АДРЕСА_3 співвласником ? частки якої він є, та побачив, що стінову перетинку між туалетом та ванною кімнатою знесено відповідачем без узгодження з ним. Це порушує його права, як співвласника, тому що в результаті таких дій змінилася площа приміщень, він тривалий час не міг користуватися своєю власністю, тому що квартира була захаращена цеглою та будівельним мусором, він не міг користуватися туалетом, ванною та своєю кімнатою. Крім того вони з відповідачкою є особами різного полу, та не є подружжям, а тому обєднання туалету та ванної кімнати спричиняє йому незручності, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що такі неузгоджені з позивачем дії відповідача суперечать чинному законодавству, оскільки на час проведення відповідачкою перепланування квартири /липень 2016 року/ на це необхідно було отримувати відповідний дозвіл, необхідність отримання якого була скасована лише в січні 2017 року. Крім того відповідачка без згоди на це іншого співвласника змінила площу приміщень, що зумовлює необхідність додаткових витрат на проведення інвентаризації квартири та внесення змін до технічного паспорту. Крім того тривалий час у звязку з будівельним сміттям позивач не міг нормально користуватися квартирою, обєднання туалету та ванної кімнати спричиняє йому незручності, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка пояснила суду, що дійсно вона в липні місяці 2016 року найняла робітників, які проводили роботи з заміни водопроводу та каналізації, у звязку з їх незадовільним станом, а саме відбувалось підтоплення квартири, на що скаржились сусіди. Саме ці робітки порадили їй знести ненесучу стінову перетинку між туалетом та ванною кімнатою в квартирі АДРЕСА_4, оскільки вона заважала проводити роботи з ремонту та відсиріла напитавши вологу. Вона намагалася узгодити це питання з позивачем другим співвласником цієї квартири, але він не виходив на зв'язок, тому вона була вимушена приймати це рішення самостійно. Половину витрати на ремонт ванної кімнати та туалету позивач їй не відшкодував, просила суд в задоволені позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно №25280028 від 07 серпня 2014 року встановлено, що квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві часткової власності по ? частці кожному.

Згідно акту від 19 липня 2016 року виданого обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Три Д» встановлено, що станом на 19 липня 2016 року в цій квартирі розібрана цегляна стіна, що розмежовувала туалет від ванної кімнати, цегла купою лежить під дверима кімнати, що належить ОСОБА_1 та перекриває вхід до неї.

Згідно довідки № 24 від 24 жовтня 2016 року виданої районним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Проектно виробниче архітектурно планувальне бюро» встановлено, що у квартирі АДРЕСА_5 виконано перепланування приміщення, повязане із збільшенням підсобної площі за рахунок демонтажу перегородки без порушення капітальних несучих стін, а саме знесено ненесучу стінову перетинку між санвузлом та ванною кімнатою.

Згідно листа ПП «Комунальщик-2» м. Першотравенська № 12 від 17 січня 2017 року звернень до цього комунального підприємства з приводу протікання труб в квартирі АДРЕСА_6 не надходило.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Статтею 319 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/ передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).

Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Так, за змістом ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 152 Житлового кодексу України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, які дозволяють їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Згідно абзацу 4 пункту 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 Про механізм впровадження Закону України Про приватизацію державного житлового фонду в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин /липень 2016 року/: власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на: переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року (далі Правила). визначено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать:

перенесення і розбирання перегородок;

перенесення і влаштування дверних прорізів;

улаштування і переустаткування тамбурів;

прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Пунктом 1.4.5 Правил встановлено, що для одержання дозволу на перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у жилих будинках їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на перепланування. Безпосередньо заяву необхідно направляти до органу архітектури та містобудування відповідної міської ради.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так судом встановлено, що відповідачем, без згоди позивача, як співвласника ? частки квартири АДРЕСА_7 було знесено в липні 2016 року ненесучу стінову перетинку між туалетом та ванною кімнатою, що сторони визнають.

Посилання відповідача, що вона була вимушена це зробити у звязку з винятковими обставинами, а саме затопленням квартири та неможливості проведення ремонту водопроводу та каналізації без знесення стінової перетинки між туалетом та ванною кімнатою в цій квартирі не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами наданими сторонами суду.

Враховуючі вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою - задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 відновити ненесучу стінову перетинку між туалетом та ванною кімнатою в квартирі АДРЕСА_7.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Демиденко