Справа №167/32/17
Провадження №2/167/64/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

при секретарі - Форсюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 16.11.2010 року по 24.03.2016 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча зобов'язаний і має можливість її надавати, оскільки працює, а тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_3 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5)та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

З довідки Топільненського фельдшерсько-акушерського пункту встановлено, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 здорова, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.3).

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює та отримує регулярний дохід, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обов'язку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору.

На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

На підставі ст.ст.180, 182, 181 СК України, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Рожище Волинської області, жителя АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч