Провадження № 2-н/750/12/17
У Х В А Л А

10 січня 2017 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання,

в с т а н о в и в :

27 грудня 2016 року ТОВ фірма «ТехНова» звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за отримані послуги з теплопостачання за період з 01.09.2013 по 01.08.2016 в сумі 10 103 грн. 04 коп. за адресою АДРЕСА_1 та судового збору.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Питання відкриття наказного провадження, повернення заяви про видачу судового наказу та відмови у відкритті наказного провадження регулюється статтею 100 ЦПК України, зокрема, відповідно до п.2 ч.3 вказаної статті суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи прийнята постанова № 14 від 23.12.2011 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження.

Так, п. 9 вказаної Постанови передбачено, що наявність спору про право (п.2.ч.3 ст.100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні.

Згідно відомостей адресно-довідкового відділу УДМС України в Чернігівській області від 10.01.2017 місце проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/5, 24.12.2015 знята з реєстрації на АДРЕСА_2.

Відповідно до копії особового рахунку № 7010 за адресою: АДРЕСА_1, вбачається, що ОСОБА_1 вибула 08.12.2015 в звязку зі зміною місця проживання.

Таким чином, з матеріалів судового наказу не вбачається, що у заявника є субєктивне право на звернення суду з заявою про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 п.2 ст. 100 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун