Справа № 307/2124/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

з участю: заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 27 квітня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 де заінтересована особа орган опіки і піклування Тячівської РДА про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даною заявою, яку мотивує тим, що він проживає однією сім'єю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. ОСОБА_2 є інвалідом першої групи дитинства, довічно, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 виданого Управлінням пенсійного фонду м. Борислава Львівської області, 27.11.2003 року. В зв'язку з хворобою ОСОБА_2 не може рухатися взагалі, не може себе обслуговувати, прибирати помешкання та дбати про свій гігієнічний стан. Уже три роки він доглядаю за нею, веде всю хатню роботу, прибирає готує та годує її, це підтверджується довідкою Чумалівської сільської ради, № 344 від 11.04.2016 року.

Вказує, що хвороба, якою хворіє ОСОБА_2, наклала відбиток на її психічний стан, змінилася її поведінка, зокрема, вона іноді не розуміє його слова, не може відповісти зв'язано, тобто вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій (або керувати ними). Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії № 783, від 17.05.2016 року, ОСОБА_2 знаходиться на обліку по стану здоров'я та потребує постійної сторонньої допомоги. Відповідно висновку лікарсько-консультаційної комісії, №782 від 17.05.2016 року, він ОСОБА_1, може вести догляд за інвалідом першої групи ОСОБА_2

Оскільки у ОСОБА_2, на даний час, близьких осіб які б могли піклуватись не має, то ОСОБА_1, у відповідності до ст.ст. 59 - 60 ЦК України, 241 ЦПК України, просив обмежити у цивільній дієздатності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1 та призначити його - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, піклувальником.

Рішенням Тячівського районного суду від 27.04.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1, де заінтересована особа орган опіки та піклування Тячівської РДА про обмеження в цивільній дієздатності ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як такого, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки підстави для відмови у заяві відсутні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.11.2003 року, є інвалідом першої групи з дитинства, довічно.

Згідно висновку лікарсько-консультаційної комісії № 783, від 17.05.2016 року, ОСОБА_2 знаходиться на обліку по стану здоров'я та потребує постійної сторонньої допомоги.

Оскільки чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 02.01.1998 року, то ОСОБА_1 веде догляд за ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Чумалівської сільської ради № 344 від 11.04.2016 року.

Відповідно висновку лікарсько-консультаційної комісії, №782 від 17.05.2016 року, ОСОБА_1, може вести догляд за інвалідом першої групи ОСОБА_2

Заявник стверджує, що ОСОБА_2 страждає психічним розладом та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим її необхідно визнати обмежено дієздатною та призначити його піклувальником.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 1 ст. 238 ЦПК України визначено, що у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи повинні бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становищ.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатною і призначення його піклувальником, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявник, не надав суду належних доказів того, що є підстави зазначені ч.ч.1,2 ст. 36 ЦК України, визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатністю, зокрема доказів щодо страждання нею психічним розладом чи зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, що ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Відсутність психічного розладу у ОСОБА_2 також стверджується повідомленням головного лікаря обласної психіатричної лікарні м. Берегово, де зазначено, що заявник ОСОБА_1 не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 психічних розладів (на обліку у психіатра не перебуває, висновок ЛКК про потребу сторонньої допомоги надавався в зв'язку з захворюванням суглобів (Поліатрит акт. ІІ ст., прогресуючий перебіг з ураженням усіх суглобів). Вказівки на психічні розлади у висновку ЛККК відсутні. Проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи можливе лише при наданні документації, яка б містила інформацію про психічний стан ОСОБА_4

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

ОСОБА_1 не є належним заявником, відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦПК України, який має право виступати в інтересах особи, яку просить визнати обмежено дієздатною, оскільки не є членом сім'ї ОСОБА_2

Так як, заявник ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів, що підтверджують його вимоги, то суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Тому, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, яким суд дав правильну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: