Справа № 301/185/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" лютого 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами не розірвано, однак з 03 серпня 2016 року вони припинили фактичні шлюбні відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відтоді дитина проживає з позивачкою, а відповідач припинив матеріально утримувати сина, не виявляє жодного інтересу по відношенню до дитини. Крім того, вже більше двох років відповідач не надавав жодних коштів на утримання позивачки. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, її щомісячний дохід становить 860 грн. Вказана сума є недостатньою для забезпечення повноцінного життя для як для неї самої, так і для їхнього сина. Відповідач в Україні офіційно не працює, проте періодично виїжджає на заробітки в Чеську Республіку, тому рівень отримуваних ним доходів дозволяє надавати певну частину зароблених коштів на утриманя позивачки та їхньої дитини. Просила зобовязати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та матеріальну допомогу на утримання позивачки у розмірі по 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, розглянути справу по суті за її відсунтості ( а.с.22).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, але подав письмове заперечення, в якому зазначив, що офіційно він ніде не працює, від першого шлюбу має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на яку згідно рішення суду щомісячно сплачує аліменти в розмірі по 500 грн. Крім того вказав, що від матеріального утримання спільного із позивачкою сина ОСОБА_4 ніколи не відмовлявся, оскільки нещодавно передав позивачці грошові кошти у сумі 8000 грн. та 200 доларів США. Позовні вимоги визнав частково і погодився щомісячно сплачувати на утримання сина аліменти в сумі 410 грн., виходячи із розрахунку 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01.01.2017 року становить 1355 грн., і на утримання дружини по 100 грн. щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 07.04.2018 року (а.с. 16, 17-18).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази сторін на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно ст.180 та 181 ч.3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №314121 від 15.04.2015 року (а.с. 3).
Шлюб між сторонами не розрівано, з 03.08.2016 року вони разом не проживають.
З позовної заяви вбачається, що дитина проживає з позивачкою. Таке підтверджується і довідкою виконавчого комітету Осійської сільської ради Іршавського району №223 від 18.01.2017 року (а.с.6).
Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таке підтверджується довідками Управління соціального захисту населення Іршавської РДА №71 та №2 від 20.01.2017 року, згідно яких позивачка працює в УСЗН Іршавської РДА на посаді головного бухгалтера, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в сумі 860 грн. (а.с. 7, 8).
Оскільки позивачка здійснює догляд за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, влаштуватися на роботу можливості не має, тому єдиним джерелом доходу позивачки на даний час є соціальна допомога при народженні першої дитини у сумі 860 грн.
Враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день розгляду справи становить 1355 грн., а також розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який на день розгляду справи становить 1600 грн., розмір отримуваних позивачкою доходів у сумі 860 грн. явно не відповідає розміру доходу, що визначений як мінімально необхідний для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та культурних потреб особи.
З поданих відповідачем заперечень на позов вбачається, що він не має постійного місця роботи, на даний час офіційно ніде не працює. Відповідач має на утриманні дочку з попереднього шлюбу - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої відповідно до рішення суду щомісяця сплачує аліменти у розмірі по 500 грн. Дані обставини підтверджуються доданими до заперечень письмовими доказами, зокрема, довідкою виконкому Осійської сільської ради №264 від 31.01.2017 року (а.с. 19), довідкою Іршавського районного центру зайнятості населення №21 від 31.01.2017 року (а.с. 20) та копією виконавчого листа (а.с. 21).
Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, тому його дохід є нерегулярним та мінливим, суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище сторін, а саме: відповідач є працездатним, крім сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, має на утриманні неповнолітню дочку, на яку щомісяця сплачує аліменти в сумі по 500 грн., однак, не має постійного місця роботи та доходу; доход позивачки становить 860 грн. на місяць.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму як на дитину віком до 6 років, так і розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу, а також положення ст.141 СК України про рівність обовязків матері і батька дитини, у тому числі, щодо утримання дитини.
З позовної заяви вбачається, що відповідач працює у Чеській Республіці.
У поданих до суду запереченнях відповідач зазначає, що ним нещодавно надавалася позивачці матеріальна допомога у розмірі 8000 грн. та 200 доларів США, що свідчить про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина та на утримання дружини, на вихованні якої перебуває дитина до досягнення дитиною трьох років, у розмірі заявлених позовних вимог.
Щодо посилання відповідача на необхідність визначення розміру аліментів на рівні 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то це положення, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, застосовується тільки до аліментів, що підлягають стягненню у частці від доходу. Посилання відповідача на необхідність встановлення аліментів у розмірі відповідно 410 грн. та 100 грн. суд вважає безпідставним і таким, що не відповідає розміру доходів, що визначений як мінімально необхідний для забезпечення життєдіяльності людини.
Враховуючи, що під час перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років джерелом її доходів є тільки державна матеріальна допомога та аліменти від відповідача, суд вважає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів на дитину може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни, у тому числі, матеріального стану сторін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.
Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 79, 84, 180, 181 ч. 3, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 31, 15, 57-60, 88, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 212-215, 224, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,
Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісяця, починаючи з 23 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до сплати аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п`ятсот) грн. щомісяця, починаючи з 23 січня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме: до 08 квітня 2018 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча : М. О. Пітерських