АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 9303/2017 Головуючий у І інстанції - В.О.Волошин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк»» - Петрушової СвітланиОлексіївни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору ,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2016р. ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3, в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 жовтня 2007р. по кредиту та процентам у розмірі 18 060,17 дол. США та по пені у розмірі 10 240,38 грн, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3 654,0 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 жовтня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» (назву банку змінено на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 , відповідно до якого відповідачці було надано кредит на суму 40 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту 23 жовтня 2018р.

В подальшому, було укладено ряд додаткових угод до вищезазначеного кредитного договору, а саме: 23 жовтня 2007р. додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 23 жовтня 2007р.; 31 березня 2011р. додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23 жовтня 2007р.; 17 травня 2011р. додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту № 1 від 23 жовтня 2007р.

Оскільки у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яку в досудовому порядку вона не сплачує, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

ОСОБА_3 у свою чергу, не погоджуючись з вищезазначеним позовом, звернулась до суду, в порядку ст. 123 ЦПК України із зустрічним позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору та встановлення порядку та строків повернення боргу за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що при укладанні договору кредиту було порушено законодавство про захист прав споживача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року в задоволенні основного та зустрічного позовів було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача за основним позовом подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Представник апелянта в суді апеляційної інстанції підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2007р. між АКІБ «УкрСибіанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до основних умов якого, позивач надав відповідачці за первісним позовом однією сумою, а відповідачка прийняла та зобов'язалася належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 40 000,00 дол. США, та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 202 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору (п.1.1. кредитного договору).

Позичальник у будь-якому випадку зобов'язана повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 23 жовтня 2018р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (додатково) відповідно до умов Розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3., 4.9., 5.З., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., Ю.2., 10.14. договору ( п. 1.2. п.п.1.2.2. кредитного договору).

За використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12,4 % річних ( п.1.3., п.п.1.3.1. кредитного договору) (а.с. 15-22).

В подальшому, 23 жовтня 2007 р., 31 березня, 17 травня 2011р., між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 були укладені додаткові угоди № 1, 1, 2 до договору про надання кредиту № 0 від 23 жовтня 2007р. ( а.с.23-26).

Невід'ємною частиною до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23 жовтня 2007р. є графік погашення кредиту (додаток №1) (а.с.27-29).

Відмовляючи в задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що графіком погашення кредиту, складеному до Додаткової угоди № 2 від 17 травня 2011 року ( а.с.27) передбачено суму щомісячного погашення по основному боргу у гривнях, а тому заборгованість ОСОБА_3 перед банком позивачем не доведена.

Відповідно до ст.. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 з апеляційною скаргою до суду не зверталася.

Позивач просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні боргу за кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи31 березня, 17 травня 2011 року між сторонами по справі були укладені додаткові угоди до договору № 0 від 23 жовтня 2007р про надання споживчого кредиту.

Невід'ємною частиною до додаткової угоди є графік погашення кредиту ( а.с.27-29).

Як вбачається із самої додаткової угоди № 2 від 17 травня 2011 року ( а.с.25-26) сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, що закріплено в графіку по гашення кредиту, який є відповідно до п.8 цієї угоди невід'ємною частиною цієї додаткової угоди.

Відповідно до графіка погашення кредиту, встановлено, що в період з 17.05.2011 року по 24.10.2022 року боржник щомісячно сплачує по 171,45 . Сума щомісячного платежу зазначена в гривнях.

Як додаткова угода так і графік платежів узгоджений та підписаний сторонами.

Оскільки банком заявлені вимоги про стягнення заборгованості в доларах США, а графіком передбачені суми сплати кредиту в гривнях, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволення позову про стягнення заборгованості, яка є позивачем недоведеною.

Посилання апелянта на ту обставину, що сторонами при укладанні додаткової угоди не змінювалася валюта кредиту, а змінювалася лише схема його погашення, а у графіку зазначені гривни , оскільки сталася описка , не можуть бути прийняті до уваги, так як та обставина, що сталася описка при підписанні графіка погашення кредиту ніякими доказами з боку банку не підтверджена, а суд не може своє рішення ухвалювати на підставі припущень.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на доданий до апеляційної скарги Додаток № 2 Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту ( а.с.186-190), який до суду першої інстанції не надавався та не був предметом розгляду у суді першої інстанції, крім того, представник ОСОБА_3 пояснив, що вона цей графік не підписувала, що також не перевірялося судом першої інстанції, а тому в суді апеляційної інстанції не може бути прийнято як достовірний доказ.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства « УкрСиббанк»» - Петрушової СвітланиОлексіївни відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :