Справа № 526/1623/17
Провадження № 2-р/526/5/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч заяву ОСОБА_1 про роз'яснення змісту ухвали суду,-

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про роз'яснення змісту ухвали про залишення без руху від 09.08.2017 року по справі № 526/1623/17, а саме:

1) «Таким чином інваліди не мають пільги щодо сплати судового збору згідно вимог, які не повязані з розглядом питань щодо їх соціального захисту» змісту п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким, «Від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи» і змісту п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якого, «До інвалідів війни належать також інваліди з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, повязаних з перебуванням у цих державах», а також змісту безстрокового посвідчення інваліда війни серія Є за № 001727, виданого 05.02.2015 року Бахмацьким УСЗН у Чернігівській області (копія посвідчення є в матеріалах справи). А також змісту і назві статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно із якою «Стаття 22. Оскарження рішень підприємств, установ і організацій, які надають пільги. Рішення підприємств, установ і організацій, які надають пільги, можуть бути оскаржені до районної державної адміністрації, виконавчого комітету міської ради або до районного (міського) суду. Ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту». А також належності відповідачів по справі: приватного нотаріуса ОСОБА_2 і громадянина ОСОБА_3 до осіб зазначених в згаданій нормі права;

2) «...тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі: 9600 + 1210,20 = 10810,20 грн. та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору» змісту підпункту 1 пункту1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», згідно якого, «Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: За подання до суду: 1) позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб». Відповідно до позовної заяви ціна позову становить : 121020 грн. 00 коп. Відповідно до вище згаданої норми права, сума судового збору мала становити 1210 гривень 20 коп., а не 10810 гривень 20 коп., як це вказано в ухвалі.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву, дійшов наступних висновків.

Відповідно ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення, а приводом для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Таким чином, об'єктом роз'яснення є рішення суду, яким спір розглянуто по суті та яке підлягає виконанню.

З огляду на те, судом рішення по суті спору не ухвалювалося, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення змісту ухвали суду слід відмовити.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, від 08.07.2015 року (справа № 6-37197св14), від 24.07.2015 року (справа № 6-9160ск15), від 10.11.2014 року (справа № 6-34281ск14), від 05.04.2016 року (справа № 565/1476/5-ц) та ін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 197, 209, 210, 221 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення змісту ухвали суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів.

Головуючий А. М. Горошко