Ухвала

02 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживачів, стягнення процентів, пені, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Платинум

Банк» - Андрєєвої Вероніки Сергіївни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 24 вересня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») було укладено договір вкладу «Готівка Щомісяця»

№ 00200042, за умовами якого банк відкрив йому депозитний рахунок

№ НОМЕР_1, на який ним було внесено 106 00 дол. США, що підтверджується квитанцією № 208116324 від 24 вересня 2013 року, також випискою по угоді. Строк повернення банківського вкладу - 24 березня

2015 року.

Крім того, 24 вересня 2013 року між ним та банком було укладено договір банківського рахунку № НОМЕР_2, за умовами якого банк відкрив йому поточний рахунок № НОМЕР_2 для повернення суми вкладу та процентів нарахованих на вклад.

Зазначав, що 24 березня 2015 року банк перерахував йому вклад та залишок процентів за вкладом у сумі 10 655,05 дол. США, але фактично розпоряджатися коштами він не міг, грошові кошти йому не видано з підстав відсутності готівки в касі.

Вказував, що внаслідок протиправної поведінки відповідача щодо безпідставного утримання його коштів і позбавлення його можливості розпоряджатися ними, як майном, для задоволення життєвих потреб, він вимушений шукати додаткові засоби для існування і докладати зусилля для поновлення своїх порушених прав у судовому порядку, що завдало йому душевних страждань, а тому на підставі ст. ст. 23, 526, 625, 1060, 1061 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути з ПАТ «Платинум Банк» на його користь 18 627,03 дол. США, а саме: 176,44 дол. США - проценти за користування коштами, 50,41 дол. США - 3 % річних за неповернення вкладу, 18 400,18 дол. США - пені за прострочення виконання зобов'язання та у відшкодування моральної

шкоди - 2 000 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від

02 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ«Платинум Банк» на користь ОСОБА_4

18627,03 дол.США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні рештипозовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Платинум Банк» -

Андрєєва В.С., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити заочне рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2016 року в частині стягнення пені у розмірі 18 400,18 дол. США, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року скасувати.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права потребують перевірки в судовому засіданні.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживачів, стягнення процентів, пені, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» - Андрєєвої Вероніки Сергіївни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого

2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 липня

2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., КоротунВ.М., Мазур Л.М.