Справа № 201/615/16-ц
Провадження № 2-зз/201/21/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ходаківського М.П., за участі секретаря судового засідання Бігдан А.І., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за указаним позовом.

Ухвалою суду від 22 лютого 2016 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт та заборону відчуження на рухоме та нерухоме майно належне на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) в межах позовних вимог у розмірі 44 000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду 16 січня 2017 року заяву про скасування заходів забезпечення позову ужитих судом щодо цього відповідача, оскільки на цей час нею виконано рішення суду у цій справі в частині суми, яка була стягнута із неї, та передано позивачу кошти в сумі 11 276,00 грн., що підтверджується нотаріально посвідченою заявою позивача ОСОБА_3 та відповідним чеком про направлення їй цих коштів.

Розгляд заяви призначено судом на 01 лютого 2017 року на 09 год. 00 хв.

Представник заявника ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, докази чого наявні у матеріалах справи.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт та заборону відчуження на рухоме та нерухоме майно належне на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) в межах позовних вимог у розмірі 44 000,00 грн.

Установлено також, що рішенням суду у цій справі від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код платника податків- НОМЕР_2) 22 000 грн. (двадцять дві тисячі грн.). У задоволенні решти позовних вимог позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код платника податків- НОМЕР_2) судовий збір у сумі 551,20 гривень (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.) по 275,60 грн. (дві сімдесят пять грн. 60 коп.) з кожної.

Із матеріалів справи вбачається, що на цей час рішення у справі не оскаржено учасниками судового провадження і набрало законної сили.

Ухвалою суду від 10 січня 2017 року розяснено указане рішення суду таким чином, що цим рішенням присуджено до стягнення із кожного із відповідачів на користь позивача по 11 000,00 грн. Указана ухвала суду також набрала законної сили і наразі не оскаржена у апеляційному порядку.

Позивачем ОСОБА_3 заявою від 13 січня 2017 року, яка посвідчена державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 виконала рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року у справі № 201/615/16-ц, добровільно сплативши їй на рахунок у ПАТ «КБ «ПриватБанк» 11 276,00 грн., майнових та матеріальних претензій до цього відповідача вона не має (а.с. 121). Сплата цих коштів підтверджується також фіскальним чеком про перерахування коштів, у якому указано як призначення платежу добровільне виконання рішення суду ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, указаною нормою процесуального права суду, що здійснює розгляд цивільної справи, надано можливість після розгляду справи вирішити питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову, тобто, виходячи із аналізу цієї статті, такі заходи можуть бути скасовані як під час вирішення спору по суті, так і після ухвалення рішення по суті спору або прийняття іншого кінцевого процесуального рішення у справі.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Зважаючи на те, що за наслідками судового розгляду справи рішенням суду було частково задоволено позов у цій справі, у подальшому визначено розмір суми, що стягується із кожного із відповідачів, і ОСОБА_1 добровільно виконала рішення суду в частині позовних вимог та повернула позивачу кошти в обумовленій частині, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою самого позивача, то суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову вжитих судом відносно майна ОСОБА_1 і наявності підстав для скасування накладеної судом заборони на використання і розпорядження майном.

З огляду на це слід зазначити, що подальша заборона на використання майна за таких підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Керуючись ст. 154, ст.ст. 208 - 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ухвалою від 22 лютого 2016 року у цивільній справі № 201/615/16-ц, якими накладено арешт та заборону відчуження на рухоме та нерухоме майно належне на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в межах позовних вимог у розмірі 44 000,00 грн., скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя М.П.Ходаківський