Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1406/17
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1, Представник позивача: ОСОБА_2 до Яготинської міської ради Київської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_3. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, вона є спадкоємицею майна померлого батька за заповітом.

В передбачений ст. 1270 ЦК України термін, вона звернулася до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46799260 від 17.02.2017.

В той же час, вона не може оформити свої спадкові права, оскільки з'ясувалося, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - договір купівлі-продажу від 19 січня 1993 року - містить незастережні виправлення, в зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно за заповітом.

Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлюючих документів щодо належності нього майна спадкодавцеві.

Відповідно до пункту 1 глави 8 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, яким передбачено, що «.... нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тести яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження...»

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ X 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства...»

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно статті 321 ЦК України право власності е непорушним. Ніхто не може бути проти правно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Просила:Встановити, що квартира за АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі договору купівлі - продажу від 19 січня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори Сушко Л.М., реєстровий номер №82, який зареєстрований Переяслав - Хмельницьким бюро технічної інвентаризації від 18.02.1993 року за №19, інвентаризаційна справа №6430.

Визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що квартира за АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі договору купівлі - продажу від 19 січня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори Сушко Л.М., реєстровий номер №82, який зареєстрований Переяслав - Хмельницьким бюро технічної інвентаризації від 18.02.1993 року за №19, інвентаризаційна справа №6430.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.