Провадження №2-о/760/130/17
справа 760/1422/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з вищезгаданою заявою та просить:

- встановити факт набуття ОСОБА_2 прав на земельну ділянку (отримання у власність земельної ділянки) розміром 0,75 га із земель Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, у тому числі 0,50 га для ведення підсобного господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування будівель);

- визнати факт спадкування ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки, що належала ОСОБА_2, розміром 0,75 га, у тому числі 0,50 га для ведення підсобного господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування будівель.

В обґрунтування поданої заяви посилаються на те, що 12.09.1996 року матері заявника - ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на землю площею 0,6577 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлових будівель та споруд.

Посилаються, що заявник та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_2.

Заявник звернулась до Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про виділення 0,75 га, у тому числі 0,50 га для ведення підсобного господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування будівель, які були виділені за рішенням 17.12.1993 року, але не були визначені на місцевості та не охоплені технічною документацією, виготовленою лише на 0,65 га та затвердженою рішенням від 27.11.1998 року.

Проте, рішення Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 268 від 25.11.2016 року було відмовлено у наданні дозволу гр. ОСОБА_2 у виділення земельної ділянки 0,1000 га, оскільки рішенням виконавчого комітету Ставищенської сільської ради народних депутатів від 27.11.1998 року № 74 гр. ОСОБА_2 було затверджено технічну документацію по приватизації земельних ділянок в розмірі 0,65 га.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що метою звернення до суду з даною заявою є встановлення набуття права власності на земельну ділянку площею саме 0,75 га для подальшого виділення даної зеленої ділянки в натурі .

Ознайомившись з поданими документами, вважаю за необхідне у відкритті провадження в порядку окремого провадження відмовити, з наступних підстав.

Статтею 234 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню.

Відповідно до ч. 4 ст..256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(із наступними змінами) встановлено, що суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право.

Рішенням Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 268 від 25.11.2016 року було відмовлено у наданні дозволу гр. ОСОБА_2 у виділення земельної ділянки 0,1000 га, оскільки рішенням виконавчого комітету Ставищенської сільської ради народних депутатів від 27.11.1998 року № 74 гр. ОСОБА_2 було затверджено технічну документацію по приватизації земельних ділянок в розмірі 0,65 га.

Не погоджуючись з рішенням Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 268 від 25.11.2016 року , заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту набуття померлою матір`ю заявника - ОСОБА_2 прав на земельну ділянку саме площею 0, 75 га та визнання факту спадкування заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даної земельної ділянки площею 0,75 га.

Таким чином, з поданої заяви і доданих до неї документів вбачається спір про право щодо поновлення порушених прав у сфері земельних відносин, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги ч. 4 ст.256 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження.

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі, а тому підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1 сплачену ним сума судового збору в розмірі 320,00 грн. відповідно до квитанції №1 від 18.01.2017 року р/р 0010.

Керуючись ЗУ "Про судовий збір", Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст.ст. 256, 257 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відмовити.

Повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 320,00 грн. відповідно до квитанції №1 від 18.01.2017 року р/р 0010.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її отримання.

Суддя: