Справа № 766/9611/16-ц
УХВАЛА

24 січня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПП Консалтингова фірма «Консультант» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з ПП Консалтингова фірма «Консультант» залишок заробітної плати за березень-червень 2016 року у розмірі 2705,05 грн., компенсацію середнього заробітку за час затримки розрахунку з 24 червня 2016 року по 07 серпня 2016 року у розмірі 2008,48 грн.; компенсацію за невикористану відпустку, спричинену моральну шкоду у розмірі 10000 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

Дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України, а саме:

-відповідно до положень ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, в порушення зазначеної вимоги позивачем не долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору та заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору відповідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом стягнення заробітної плати та моральної шкоди, що є вимогами майнового характеру.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заробітної плати.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає, що ставка судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

На момент звернення до суду з позовною заявою, а саме 29.08.2016 року позивач не звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди, згідно з чинною редакцією статті 5 Закону України «Про судовий збір». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року (справа № 6-1121цс16), яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За таких обставин суд вважає, що вказана позовна заява не може бути розглянута по суті, у зв`язку з чим позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119, 207 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору у сумі 551,20 грн. до наступного судового засідання, яке відбудеться 23 лютого 2017 року о 09.40 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко