Справа № 468/870/17-ц

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря Цегельник Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 19.02.2015 року було укладено договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік від суми залишку заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року становить 12124,19 гривень, із яких: 2467,26 гривень заборгованість за кредитом, 6904,17 гривень заборгованість по сплаті процентів, 1699,23 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. фіксованого штрафу та 553,53 грн. процентної складової штрафу.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтвердивши, що після мобілізації в лютому 2015 року отримав кредит в банку, який не в повній мірі погашав. Просить застосувати до вимог позивача позовну давність.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали (анкету-заяву від 19.02.2015 року; розрахунок заборгованості; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; витяг з Умов і правил надання банківських послуг; повідомлення Баштанського РВК від 17.08.2017 року №1650), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2015 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту по платіжній картці з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,9 % на місяць від суми залишку заборгованості. З 01.04.2015 року процентна ставка збільшена до 43,20% на рік (3,6% на місяць).

За даними Баштанського РВК відповідач був мобілізований 11.02.2015 року та наказом командира військової частини від 25.05.2017 року №103 виключений зі списків особового складу, у зв`язку з залишенням військової частини 29.05.2015 року.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом.

Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 31.05.2017 року становить 12124,19 гривень, із яких: 2467,26 гривень заборгованість за кредитом, 6904,17 гривень заборгованість по сплаті процентів, 1699,23 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. фіксованого штрафу та 553,53 грн. процентної складової штрафу.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором.

При цьому, відповідач будучи в період з 11.02.2015 року по 29.05.2015 року мобілізованим військовослужбовцем, користувався пільгами, передбаченими п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
У зв`язку з чим відповідно до розрахунку заборгованості позивач не нараховував пеню та проценти за вказаний період до розрахунку не включені.
Серед іншого позивач просить стягнути з відповідача 1699,23 грн. пені та комісії, проте позивачем не доведено можливість об`єднання таких нарахувань, які різняться за своєю сутність та підставами нарахування, оскільки комісія є винагородою, а пеня неустойкою за порушення зобов`язання стороною. Крім того долучений до позову витяг з Тарифів взагалі не передбачає нарахування комісії, натомість передбачає нарахування пені в розмірі 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом, та з розрахунку слідує, що такі нарахування відбувались саме в розмірі 100 грн. щомісячно. Тому суд приходить до висновку, що 1699,23 грн. є саме пенею, а не комісією.
Відповідачем заявлено про застосування до вимог позивача позовної давності, при цьому, відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік та позивачем не надано суду доказів, що сторони відповідним письмовим договором, підписаним обома сторонами, збільшили строк позовної давності щодо стягнення неустойки, на що вказує правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року в справі № 6-757цс15, яка є обов`язковою для суду. За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня, нарахована за останній календарний рік до звернення до суду. Позивач звернувся до суду 05.07.2017 року , тому підлягає стягненню пеня, нарахована з липня 2016 року. Відповідно до розрахунку позивача станом на кінець червня 2016 року існувала заборгованість відповідача по пені в сумі 599,23 грн., яка не підлягає стягненню через пропуск річного строку позовної давності. За такого розмір пені, що підлягає стягненню становить 1100 грн. (1699,23 грн. 599,23 грн.).

З витягу з Тарифів слідує, що процентна складова штрафу визначається в розмірі 5% від суми заборгованості.

З розрахунку заборгованості слідує, що вказані 5% визначені з розрахованої позивачем суми боргу за тілом кредиту, процентами та пенею, при цьому, оскільки судом вище зазначено, що пеня підлягає зменшенню, то має бути перерахований і розмір процентної складової штрафу.

Таким чином, відповідно до запропонованих банком принципів розрахунку процентної складової штрафу її розмір становить (2467,26 грн. + 6904,17 грн. + 1100 грн.) х5 % = 523,57 грн.

У зв`язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 19.02.2015 року в сумі 11495 гривень, з яких: 2467,26 гривень заборгованість за кредитом, 6904,17 гривень заборгованість по сплаті процентів, 1100 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. фіксованого штрафу та 523,57 грн. процентної складової штрафу).

Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 257, 261, 267, 526, 530 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України та керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.02.2015 року 11495 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень.

В частині вимог про стягнення пені та процентної складової штрафу в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк 1600 (одну тисячу шістсот) гривень в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

суддя: