Справа № 146/651/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" червня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Комаргородська сільська рада Томашпільського району Вінницької області) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити той факт, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області, являється однією і тією ж особою.

Дану заяву обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комаргород Томашпільського району померла сестра діда заявника ОСОБА_2 .

Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,3218 га, розташованої на території Комаргородської сільської ради Томашпільської району.

Спадкоємцем по заповітом на майно ОСОБА_2 залишився заявник. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має.

Маючи намір прийняти спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , при підготовці документів виявилося, що державний акт на право на земельну ділянку оформлений на ім`я ОСОБА_2 , заповіт складений від імені ОСОБА_3 , в актовому записі про смерть померла значиться як ОСОБА_4 , у виписках із погосподарських книг за 1974-1976 роки тітка записана як ОСОБА_3 , за 1983-1985 роки- ОСОБА_3 , за 1986-1990 роки- ОСОБА_2 .

В зв`язку з тим, що даний юридичний факт має для заявника юридичне значення і впливатиме в подальшому на оформлення спадщини, тому з цією заявою він вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві, попросив їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи Комаргородської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак сільський голова подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності їхнього представника, з заявленими вимогами згідні.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області, являється однією і тією ж особою-тіткою заявника ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка, розглянувши заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_4 (а.с.23).

Як вбачається із копії заповіту від 26 березня 1975 року, ОСОБА_3 все своє майно заповіла племіннику ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно довідки Комаргородської сільської ради № 242 від 1 березня 2017 року, після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2, 3218 га, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 01363612; спадкоємцем майна ОСОБА_2 за заповітом залишився ОСОБА_1 , який спадщину фактично прийняв; інших спадкоємців не має (а.с.5).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 013612, даний документ видано 8 квітня 2003 року ОСОБА_2 , яка проживає в с.Комаргород і на підставі розпорядження Томашпільської районної державної адміністрації від 27 березня 2003 року № 126 є власником земельної ділянки площею 2,3218 га; земельна ділянка розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області; цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13).

В погосподарській книзі Комаргородської сільської ради за 1974, 1975, 1976 роки головою сім`ї вказано ОСОБА_3 (а.с.7).

В погосподарській книзі Комаргородської сільської ради за 1983 рік головою сім`ї вказано ОСОБА_3 (а.с.8).

В погосподарських книгах Комаргородської сільської ради за 1986-1990 роки головою сім`ї вказано ОСОБА_2 (а.с.9-12).

Згідно довідки виконкому Комаргородської сільської ради № 146 від 1 лютого 2017 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 -одна і та ж особа (а.с.6).

Отже, викладені у заяві твердження заявника ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами та показами свідків.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд серед інших вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки, судом встановлено та доведено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області, являється однією і тією ж особою, даний факт підтвердився у судовому засіданні виписками з погосподарських книг, довідками сільської ради, показами свідків, юридичний факт має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення (у справах, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення) судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, суд залишає понесені заявником судові витрати за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Комаргородська сільська рада Томашпільського району Вінницької області) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Комаргород Томашпільського району Вінницької області, являється однією і тією ж особою.

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 червня 2017 року.

Суддя: О. В. Пилипчук