УХВАЛА

iменем України

Справа № 2-689/11

4-с/330/2/2017

"23" січня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальчук О.А.,

при секретарі Базаджи Т.О.,

прокурора Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_1,

заступника начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Якимівка Запорізької області скаргу заступника прокурора Запорізької області на дії державного виконавця заступника начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по цивільній справі № 2-689/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області до ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та повернення його у державну власність,

встановив:

13.01.2017 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла скарга заступника прокурора Запорізької області на дії державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по цивільній справі № 2-689/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області до ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та повернення його у державну власність, в якій просить рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання заступника начальника Якиміського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 23.12.2016 року № 21321 визнати неправомірним; зобов'язати державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області прийняти до виконання виконавчий лист № 2-689/11 (№ 2/330/3/2016), виданий Якимівським районним судом Запорізької області 18.11.2016 року, про витребування та повернення майна. Свою скаргу прокурор обґрунтовує наступним: рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 13.09.2016 року у справі № 2-689/11, постановленим за позовом заступника прокурора Запорізької області до ОСОБА_3 про витребування з незаконного володіння 3/1000 частини комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторію «Кирилівка» -дерев'яний корпус № 5 а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна, та повернення її у державну власність. З метою його примусового виконання Якимівським районним судом Запорізької області 18.11.2016 року видано виконавчий лист № 2-689/11 (№ 2/330/3/2016). Зазначений виконавчий документ із заявою про примусове виконання судового рішення від 19.12.2016 № 05/3-2483-11 прокуратурою Запорізької області в порядку п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано до Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області (далі - Якимівський РВ ДВС). 03.01.2017 року прокуратурою області отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23.12.2016 року №21321 на тих підставах, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Зазначене рішення держвиконавця вважає необгрунтованим та незаконним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно з п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Перелік заходів примусового виконання судового рішення передбачено ст. 10 Закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону до заходів примусового виконання судового рішення віднесено вилучення в боржника і передача стягувачу предметів. Виконання рішень такої категорії, в свою чергу, регламентовано ст. 60 Закону.

Прокурор під час пред'явлення позову, а також суд під час ухвалення рішення, керувались ст. 388 ЦК України, якою визначено конкретний .спосіб захисту цивільних прав. Відтак судовим рішенням передбачено спосіб його виконання - «витребувати та повернути майно».

Вказаний спосіб захисту цивільних прав кореспондує із заходом примусового виконання, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», - «вилучення та передача предметів» стягувачу.

Ст. 16 ЦК України та іншими нормами ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав як «вилучення та передача предметів». У свою чергу, глава 29 ЦК України не передбачає іншого способу захисту прав власника, який позбавлений володіння річчю, ніж «витребування».

Зазначене свідчить про необхідність розширеного тлумачення поняття «вилучення та передача предметів» як способу примусового виконання судового рішення про витребування майна. Саме такий спосіб виконання забезпечить у повному обсязі поновлення порушених інтересів власника, оскільки вилучення у боржника і передача предметів стягувачу дозволить останньому в повній мірі реалізовувати правомочність володіння переданим майном, якої він був позбавлений.

Судом видано виконавчий лист, який повністю відповідає резолютивний частині судового рішення, останнє в силу ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню до його фактичного виконання у повному обсязі або визнання відповідного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 369 ЦПК України.

Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець у разі незрозумілості для нього судового рішення або у разі ускладнення його виконання має право звернутися до суду із заявою про роз'яснення рішення суду в порядку ст. 31 Закону або встановлення способу його виконання в порядку ст. 33 Закону.

У судовому засіданні прокурор підтримав скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити на підставах, викладених у скарзі.

В судовому засідання державний виконавець - заступник начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 пояснила, що 23.12.2016 року до Якимівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов виконавчий лист №2/330/3/2016 від 18.11.2016 року про витребування нерухомого майна у ОСОБА_3 та повернення його у державну власність. Оскільки виконання такого рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання, то нею було прийнято рішення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, відповідно до ч.4, Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає вилучення предметів у боржника і передачу їх стягувану, про що складається акт передачі.

Розглянуши матеріали справи та вислухавши прокурора та державного виконавця заступника начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2, суд вважає, що скарга заступника прокурора Запорізької області на дії (рішення) державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по цивільній справі № 2-689/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області до ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та повернення його у державну власність є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 13.09.2016 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області у справі № 2-689/11, постановленим за позовом заступника прокурора Запорізької області до ОСОБА_3, витребувано з володіння останньої 3/1000 частини комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторію «Кирилівка» -дерев'яний корпус № 5 а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна, та повернуто її у державну власність. З метою його примусового виконання Якимівським районним судом Запорізької області 18.11.2016 видано виконавчий лист № 2-689/11 (№ 2/330/3/2016).

Зазначений виконавчий документ із заявою про примусове виконання судового рішення від 19.12.2016 року № 05/3-2483-11 прокуратурою Запорізької області в порядку п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» направлений до Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області. 03.01.2017 року прокуратурою області отримано повідомлення заступника начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23.12.2016 року №21321 на підставах, передбачених п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»: виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

В судовому засідання встановлено, що виконавчий лист № 2-689/11 (№ 2/330/3/2016) виданий Якимівським районним судом Запорізької області 18.11.2016 року з метою примусового виконання рішення Якимівського районного суду від 13.09.2016 року у справі № 2-689/11, постановленим за позовом заступника прокурора Запорізької області про витребування з володіння ОСОБА_3 3/1000 частини комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторію «Кирилівка» -дерев'яний корпус № 5 а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна, та повернення його у державну власність, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що підтвердив у судовому засіданні державний виконавець.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Державний виконавець на власний розсуд зробив висновок, що дане рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Перелік заходів примусового виконання судового рішення передбачено ст. 10 Закону.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону до заходів примусового виконання судового рішення віднесено вилучення в боржника і передача стягувачу предметів. Виконання рішень такої категорії, в свою чергу, регламентовано ст. 60 Закону.

Прокурор під час пред'явлення позову, а також суд під час ухвалення рішення, керувались ст. 388 ЦК України, якою визначено конкретний .спосіб захисту цивільних прав. Відтак судовим рішенням передбачено спосіб його виконання - «витребувати та повернути майно».

Вказаний спосіб захисту цивільних прав кореспондує із заходом примусового виконання, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», - «вилучення та передача предметів» стягувачу.

Ст. 16 ЦК України та іншими нормами ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав як «вилучення та передача предметів». У свою чергу, глава 29 ЦК України не передбачає іншого способу захисту прав власника, який позбавлений володіння річчю, ніж «витребування».

Зазначене свідчить про необхідність розширеного тлумачення поняття «вилучення та передача предметів» як способу примусового виконання судового рішення про витребування майна. Саме такий спосіб виконання забезпечить у повному обсязі поновлення порушених інтересів власника, оскільки вилучення у боржника і передача предметів стягувачу дозволить останньому в повній мірі реалізовувати правомочність володіння переданим майном, якої він був позбавлений.

Виконання судових рішень - це заключна стадія процесу, тобто заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права.

Крім того п.5 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», передбачає інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець порушив ст.1 «Виконавче провадження» Закону України «Про виконавче провадження», а саме не здійснив сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. та не дотримався засад виконавчого провадження, передбачених ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209,210, ч.2,3 ст.387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу заступника прокурора Запорізької області на дії державного виконавця заступника начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по цивільній справі № 2-689/11 за позовом заступника прокурора Запорізької області до ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння та повернення його у державну власність задовольнити в повному обсязі.

Рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання заступника начальника Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 23.12.2016 № 21321 визнати неправомірним.

Зобов'язати державного виконавця Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області прийняти до виконання виконавчий лист № 2-689/11 (№ 2/330/3/2016), виданий Якимівським районним судом Запорізької області 18.11.2016, про витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 3/1000 частини комплексу, філії ЗАТ «Приазовкурорт» санаторію «Кирилівка» -дерев'яний корпус № 5 а, визначений на плані літерою Щ4-1, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 51,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт Кирилівка, вул. Санаторна, та повернення його у державну власність.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя: