Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/957/17
провадження № 2/632/533/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" вересня 2017 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участю секретаря - Бойченко С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з визначеної судом частки від заробітної плати (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 700,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2013 року, яке набрало законної сили, з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання спільної дитини сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач ніде не працює, не отримує доходів та прибутку, тому не має можливості виплачувати аліменти у розмірі, який вказаний у рішенні суду. Крім цього, у нього є інша неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружина ОСОБА_5, утримання яких те ж є його обов'язком, однак надати відповідне забезпечення вказаним особам з урахуванням рішення суду він також не має можливості. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з нього на користь відповідача та визначити їх у розмірі, який він може фінансово забезпечити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, визначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, надавши у судовому засіданні 11.09.2017 року відповідні письмові заперечення (а.с.23-26), в яких вказала на те, що син мешкає з нею (а.с.27), передбачених діючим законодавством підстав для зміни способу стягнення аліментів у позивача немає, до того ж він на даний час не виконує належним чином рішення суду 2013 року про стягнення з нього аліментів на користь позивача, подання позову є способом з боку позивача зменшити витрати на утримання дитини сторін по справі. Просила у письмових запереченнях змінити розмір аліментів, які стягуються з неї на користь позивача до 1/6 частини його заробітку (доходу). У судових дебатах змінила свої точку зору та просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та діюче законодавство з предмету спору, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2013 року по справі №632/1278/13-ц, провадження №2/632/768/13, яке 10.07.2013 року набрало законної сили, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, відповідно до рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2013 року по справі №632/1278/13-ц судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спільною дитиною сторін по справі, який був народжений не у шлюбі та добровільно записаний позивачем на своє ім`я, а також той факт, що дитина мешкає разом із відповідачем ОСОБА_2 При цьому суд не приймає як належний доказ того, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом із позивачем, оскільки подана суду довідка КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради №1720 від 01.08.2017 року (а.с.14), має дані про реєстрацію разом з позивачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що не відповідає даним свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданим Краснопавлівською селищною радою Лозіввського району Харківської області (актовий запис №63 від 02.11.2004 року (а.с.10).

Також суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності у нього роботи та доходів станом на день подання позову, оскільки належним доказом вказаної обставини є довідка фіскальної служби про доходи громадянина за відповідний квартал (у даній справі за 1 чи 2 квартал 2017 року), яку позивач міг отримати самостійно. Позивач жодних доказів на доведення своєї позиції, окрім слів, не надав, тому суд зазначений позивачем факт відсутності доходів та роботи станом на день подання позову у судовому засіданні не встановлює.

Окремо суд зазначає, що позивач в мотивувальній частині своєї позовної заяви вказав те, що він бажає, щоб з нього стягувалися аліменти на утримання спільної дитини сторін по справі у розмірі 800,00 грн., а в прохальній частині вказану суму позивач зменшив до 700,00 грн. Під час судового розгляду 11.09.2017 року позивач повідомив суд, що бажає змінити розмір аліментів на суму 800,00 грн., тому суд розглядає справу відповідно до вимог, які позивач зазначив у судовому засіданні, тобто визначає вимоги позивача у сумі 800,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

17.05.2017 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, і яким було змінено філософію стягнення аліментів та розширено права одержувача аліментів як щодо зміни способу стягнення аліментів, так і щодо спрощення процедур такого стягнення.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до редакції ст.184 СК України з 08.07.2017 року суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вказана позивачем редакція вказаної статті, на яку він посилався, діяла до 07.07.2017 року. Одержувачем аліментів є відповідач по справі. Тому виключно від волі одержувача аліментів залежить можливість зміни способу стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму. Таким чином, позивач навіть у судовому порядку позбавлений можливості змінити спосіб аліментів з частки від його заробітку (доходу) та тверду грошову суму. На даний час позивач може лише відповідно до діючого законодавства за наявності на те законодавчих підстав звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів (щодо частки його доходу), однак при цьому він зобов'язаний сплатити при зверненні до суду судовий збір, оскільки зменшення розміру аліментів не відноситься до підстав, за якими позивачі звільнені від сплати судового збору. У зв'язку з викладеним суд не приймає до уваги і доводи відповідача, зазначені нею у її запереченнях, оскільки зменшення розміру аліментів є підставою для окремого позову зі своїм предметом регулювання.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 при визначенні розміру аліментів визначив їх розмір у сумі, яка не дорівнює навіть 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на день подання позову, що також не відповідає діючому законодавству та є ще однією причиною у зв'язку з чим у задоволенні його позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позовна заява позивача, який був звільнений від сплати судового збору, залишена без задоволення, судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, ч.3 ст. 61, ч.4 ст. 88, ст.ст. 209, 213-215, 218, ч.4 ст.223 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які приймали участь у справі, однак не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: О. В. Кочнєв