19.01.2017 Єдиний унікальний номер 205/9025/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. ДніпроСправа № 205/9025/16-ц
2/205/32/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа Друга дніпропетровська нотаріальна контора, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0602 гектарів, розташовану на території Ленінського району м. Дніпропетровська, вул. Річкова, буд. 10, кадастровий номер :08:810:0006, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в порядку спадкування першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 05 лютого 2015 року. Позовна заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця є її донька, позивач у справі. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак отримала відмову у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач надала до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, у якій позовні вимоги визнав.

Друга ДДНК явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутності або інформації про поважність причин неявки не надходило.

ОСОБА_3 надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 померла 05.02.2015р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1196 (а.с.53).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0602 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та розташована на території Ленінського району м. Дніпропетровська, вул. Річкова, буд. 10 (а.с.12).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач є донькою померлої, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.9) та відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті останньої, єдиною хто прийняла спадщину, оскільки інший спадкоємець ОСОБА_2 відмовився від своєї частини спадщини на користь позивача (а.с.76-77).

Водночас, постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищевказаної земельної ділянки, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на неї (а.с.102-103).

Відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю, ОСОБА_4 належала 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,0602 га, розташованої на території Ленінського району м. Дніпропетровська, вул. Річкова, буд. 10, кадастровий номер :08:810:0006, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, інша 1/2 частина земельної ділянки належить відповідачу у справі ОСОБА_2 (а.с.12, 14).

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, та існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо захисту прав позивача як спадкоємця шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0602 га, кадастровий № :08:390:0001, розташованої: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Річкова, 10.

У суду відсутні підстави для задоволення позову в іншій частині, оскільки до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшла лише 1/2 частина земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, як померла 05 лютого 2015 року, на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0602 га, кадастровий № :08:390:0001, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Річкова, буд. 10.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7