Справа № 126/2311/16-ц Провадження № 22-ц/772/168/2017Головуючий в суді першої інстанції Хмель Р. В.
Категорія 2 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року в справі за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що протягом близько десяти років займається веденням фермерського господарства та з метою належної організації праці, ним на підставі рішення Бершадського районного суду Вінницької області отримано у власність нежитлове приміщення піднавісу для сільськогосподарської техніки, розташоване в АДРЕСА_1.

Тривалий час він працював разом зі своїм батьком ОСОБА_2 та спільно з ним займався веденням фермерського господарства. При цьому, вони надавали один одному допомогу з чітко розприділеним обсягом роботи та з конкретно визначеними площами та майном.

У 2015 році брат позивача - ОСОБА_3 почав працювати разом з батьком. Розуміючи, що між ними може виникнути конфлікт з приводу використання майна, яке використовувалось позивачем та його батьком на підставі усної домовленості, він вирішив повністю відмовитись від їх спільної праці та запропонував їм припинити використання належних йому приміщень та техніки. Однак пропозиція ОСОБА_4 призвела до загострення конфлікту, що виявилось у тому, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже понад 6 місяців, без відповідного на те дозволу використовують належний позивачеві піднавіс, де розмістили свої речі та техніку та не надають йому доступ до вказаного приміщення.

Крім того, його батько та брат категорично відмовляються повернути належну йому техніку, а саме: трактор МТЗ -80 реєстраційний НОМЕР_2 - приблизною вартістю 60,000 грн., сівалку SK -12 мультікорн Руминка - вартістю 30,000 грн., трактор ЮМЗ -6 реєстраційний НОМЕР_3 - приблизною вартістю 25,000 грн., плуг ПЛН 3-35 - приблизною вартістю 6,500 грн., мотопомпу для чистої води Forte FP20C - вартістю 1286,99 грн., розкидач мінеральних добрив МВУ -900 - приблизною вартістю -13,000 грн.

Також, з метою запобігти позивачеві забрати належний йому трактор ЮМЗ, вищевказані особи демонтували з нього запасні частини: топливну, редуктор, генератор та колектор (вихлопну). Дані факти підтверджені висновками Бершадського ВП ГУНП від 09.04.2016 року, від 04.04.2016 року, 30.03.2016 року, 27.03.2016 року про результати розгляду його звернень.

З урахуванням викладеного позивач ОСОБА_4 просив усунути перешкоди у користуванні ним - нежитловою будівлею приміщенням піднавісу для сільськогосподарської техніки, розташованою в АДРЕСА_1, шляхом звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказаного приміщення та передачі ключів від вхідних дверей та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належну йому на праві власності вищевказану сільськогосподарську техніку в належному та в справному і придатному для експлуатації стані.

В подальшому представник позивача адвокат ОСОБА_5 змінив позовні вимоги, просив суд зменшити позовні вимоги виключивши з предмету позову усунення перешкод у користуванні нежитловою будівлею приміщенням піднавісу для сільськогосподарської техніки, розташованою в АДРЕСА_1.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року позов задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 належні йому на праві власності: трактор МТЗ -80 реєстраційний НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 20.03.2014 року), сівалку SK-12 мультікорн Руминка (акт прийому -передачі від 18.03.2013 року, рахунок та квитанція від 18.03.2013 року), трактор ЮМЗ -6 реєстраційний НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 06.02.2007 року), плуг ПЛН 3-35, мотопомпу для чистої води Forte FP20C, розкидач мінеральних добрив МВУ-900, запасні частини до трактора ЮМЗ: топливну, редуктор, генератор та колектор (вихлопну) в належному та в справному і придатному для експлуатації стані.

Вирішено питання про стягнення з відповідачів в рівних частинах на користь позивача 1633,46 грн. понесених ним судових витрат.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали суду від 06.09.2016 року у виді арешту на трактор МТЗ -80 реєстраційний НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 20.03.2014 року), сівалку SK -12 мультікорн Руминка (акт прийому -передачі від 18.03.2013 року, рахунок та квитанція від 18.03.2013 року), трактор ЮМЗ-6 реєстраційний НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 06.02.2007 року), плуг ПЛН 3-35, мотопомпу для чистої води Forte FP20C, розкидач мінеральних добрив МВУ-900,.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 в частині вирішення вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судових витрат відмовити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, недотримався норм матеріального права та порушив норми процесуального права.

ОСОБА_4 в поданих апеляційному суду запереченнях доводи апеляційної скарги не визнав, вказавши на їх безпідставність і на законність та обґрунтованість рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає за необхідне її задовольнити.

Частинами 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині вирішення вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач надав документи, якими підтвердив те, що він є власником речей, запасних частин та техніки, які є предметом позовних вимог, між сторонами виник конфлікт з приводу використання сільськогосподарської техніки і як наслідок одного з таких конфліктів ОСОБА_2 демонтував з трактора ЮМЗ запасні частини. Виходячи зі змісту висновків Бершадського ВП ГУНП про результати розгляду звернень (а.с.29-42), знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці, об'єднаній спільним входом. При цьому ОСОБА_2, користуючись відсутністю визначення правового статусу даної земельної ділянки, відсутністю встановлених меж та порядку користування, шляхом замикання воріт чинить перешкоди своєму синові у доступі до його нерухомого майна. Жодних письмових доказів, які б свідчили про те, що відповідачі володіють спірним майном на законних підставах, суду не надано, а тому суд прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких міркувань.

Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності.

Зокрема стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки виконавчого комітету Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 28 листопада 2016 року № 1022 (а.с. 120) господарські будівлі гр. ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) та гр. ОСОБА_4 АДРЕСА_3 розташовані на одній земельній ділянці без чіткого встановлення межових знаків.

На виконання ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2016 року про забезпечення позову, головним державним виконавцем Бершадського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Запорощуком В.Б. складено Акт опису й арешту майна від 08 вересня 2016 року, згідно якого за адресою: АДРЕСА_4 описано та накладено арешт на таке майно: трактор МТЗ-80 реєстраційний НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 20.03.2014 року), сівалку SK-12 мультікорн Руминка (акт прийому передачі від 18.03.2013 року, рахунок та квитанція від 18.03.2013 року), трактор ЮМЗ - 6 р/н НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 06.02.2007 року), плуг ПЛН 3-35, розкидач мінеральних добрив МВУ-900. Описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4: АДРЕСА_5.

Отже, на момент розгляду справи в суді першої інстанції спірне майно у відповідачів було відсутнє, проте суд першої інстанції фактичне місцезнаходження майна не встановив та безпідставно прийшов до висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_4. При цьому суд, всупереч обраному позивачем способу захисту своїх прав, помилково посилався на встановлений факт чинення перешкод ОСОБА_2 своєму синові у доступі до його нерухомого майна.

Крім того, вимагаючи витребувати з чужого незаконного володіння запасні частини до трактора ЮМЗ: топливну, редуктор, генератор та колектор (вихлопну) суд першої інстанції не врахував положення ст. 187 ЦК України, відповідно до якої топливна, редуктор, генератор та колектор (вихлопна) є складовою частиною трактора ЮМЗ, а тому слідують за головною річчю та не можуть бути витребувані окремо від трактора.

Судова колегія враховує і ту обставину, що заявляючи вимогу про витребування спірного майна у відповідачів, ОСОБА_4 посилався в обґрунтування позову на те, що тривалий час працював разом зі своїм батьком ОСОБА_2 та спільно з ним займався веденням фермерського господарства. На підставі усної домовленості використовували належні позивачу приміщення та техніку.

Проте витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Таким чином, згідно ч. 3, 4 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати по справі, які складають 1493 грн. 66 коп. (одна тисяча чотириста дев'яносто три грн. 66 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги, в рівних частинах по 746 грн. 83 коп. на користь кожного.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року в частині вирішення вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та розподілу між сторонами судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати по справі, які складають 1493 грн. 66 коп. (одна тисяча чотириста дев'яносто три грн. 66 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги, в рівних частинах по 746 грн. 83 коп. на користь кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.