АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2330/2011 Номер провадження 22-ц/786/472/17Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника Київського ВДВС м.Полтава ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 06 травня 2016 року

по справі за поданням головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

по справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року головний державний виконавець Київського ВДВС м.Полтава Полтавського МРУЮ ОСОБА_5 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 Посилався на те, що на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження від 05.06.2013 року №38320543 про стягнення з останнього коштів на користь ПАТ «Укргазбанк» на загальну суму 862224,55грн., а боржник ухиляється від виконання вказаних зобовязань.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтава від 06 травня 2016 року подання головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби по м. Полтава Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань щодо погашення заборгованості в сумі 862 224, 55 грн. за зведеним виконавчим провадженням № 38320543 від 05.06.2013 року.

Із вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_2 та оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати.

Заперечує своє ухилення від виконання судового рішення, оскільки у нього відсутня реальна можливість його виконати, так як не має іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, а нежитлові приміщення по вул.Пушкіна,2 у м.Полтаві були реалізовані на прилюдних торгах згідно протоколу №22/125/13/1-1 від 22.07.2013 р.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної карги. колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, враховуючи наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №492 к-ф від 30 квітня 2008 року у розмірі 816 435,55 грн. та 5 512,86 доларів США та судові витрати у розмірі 1 820грн. /а.с.75-76/. На підставі вказаного рішення Київським районним судом м.Полтави видані виконавчі листи, що перебувають на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Полтава Полтавського міського управління юстиції та зведені в одне виконавче провадження № 38320543 від 05.06.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості на загальну суму 862224, 55 грн. /а.с. 73-76/

При виконанні вказаного провадження встановлено зареєстроване за боржником нежитлове приміщення в житловому будинку (стоматологічний кабінет) загальною площею 72,7 кв.м. по вул.Пушкіна,2 у м.Полтаві. Дане майно реалізовано на прилюдних торгах ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (згідно протоколу №22/125/13/1-1 від 22.07.2013) та на рахунок депозитних сум Київського ВДВС Полтавського МУЮ надійшла загальна сума коштів у розмірі 512418,00 грн.

Звертаючись до місцевого суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, державний виконавець посилався на здійснені ним 04.11.2015 та 22.12.2015 року виходи за адресою: м.Полтава, вул.Курчатова,18, з метою перевірки майнового стану боржника, що зробити не вдалося у звязку з відсутністю боржника, який ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням

Задовольняючи подання та тимчасово обмежуючи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань щодо погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням, суд першої інстанції вважав наявними підстави для задоволення подання державного виконавця і застосування тимчасового обмеження щодо боржника.

Однак такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає помилковими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» , зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, представник ДВС вказував на те, що боржник навмисне ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Проте, в поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України взагалі нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт і суд першої інстанції також нічого не зазначив про це у своїй ухвалі.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

Доказів ухилення боржника від примусового виконання судового рішення державним виконавцем суду не надано.

Розглядаючи подання державного виконавця, суд першої інстанції належно не перевірив, чи вчинив державний виконавець всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на погашення боргу, чи вчиняє боржник дії, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, чи ухилявся він від виконання своїх боргових зобов'язань, чи виїжджав за межі України під час виконання рішення або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Для застосування юридичної санкції у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець, який ініціює таке обмеження, повинен довести факт ухилення боржника від виконання певних зобовязань при наявності реальної можливості їх виконання .

В матеріалах, доданих до подання, відсутні докази, які б підтверджували умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань щодо погашення заборгованості (наявність майна, грошових коштів, заробітної плати та інше).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, тому ухвалу районного суду скасовує та у задоволенні подання державного виконавця відмовляє.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ч.1 п.2, ст.ст.314,315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 06 травня 2016 року - скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання головного деражавного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ОСОБА_5 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : Л.І. Пилипчук

Судді: /підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1