Справа № 161/3159/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/167/17 Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Шевчук Л. Я.,

суддів Киці С. І., Данилюк В. А.,

секретар с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі ПАТ «Акцент-Банк») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 06.12.2007 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № АВVКRХ08180044, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 4848 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по своєчасному поверненню кредиту, сплаті процентів, комісій за користування кредитом, пені та штрафів за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, банк просив суд стягнути з позичальника в його користь 15923,89 грн. заборгованості за кредитом станом на 23.02.2016 року та судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитом не має.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що 06.12.2007 року між ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № АВVКRХ08180044, за умовами якого позичальник ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 4848 грн., підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Строк дії кредитного договору від 06.12.2007 року 24 місяці, з 06.12.2007 року по 06.12.2009 року (а.с.7, 8-14).

У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором по своєчасному поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2013 року у цивільній справі № 161/14546/13-ц , яке набрало законної сили, постановлено стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВVКRХ08180044 від 06.12.2007 року в розмірі 23722,34 грн. станом на 19.06.2013 року, в тому числі: заборгованість за кредитом - 2364,86 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 150,25 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 814,45 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 18786,95 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1105,83 грн. штраф (процентна складова).

Виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором переданий стягувачем до органу виконавчої служби для примусового виконання. Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ від 25.04.2014 року (ВП № 43095815) було відкрито виконавче провадження Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ від 18.06.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу у звязку з відсутністю у боржника коштів та майна, на яке можна звернути стягнення (а.с.50, 51, 52). Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ від 07.10.2014 року (ВП № 44977277) відкрито виконавче провадження, а постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ від 28.03.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у звязку з відсутністю у боржника коштів та майна, на яке можна звернути стягнення (а.с.53, 54, 55).

12 березня 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення із позичальника ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором. Із позовної заяви убачається, що кредитор просить стягнути з позичальника суму заборгованості за кредитним договором № АВVКRХ08180044 від 06.12.2006 року станом на 23.02.2016 року в розмірі 15923,89 грн., яку розраховує наступним чином: заборгованість відповідача станом на зазначену дату становить 38411,76 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 2364,86 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 150,25 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 814,45 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 35082,20 грн. Від цієї суми заборгованості за кредитом позивач віднімає суму в розмірі 23722,34 грн., яка була стягнута з відповідача в користь позивача рішенням Луцького міськрайонного суду від 13.11.2013 року, різниця становить 14689,42 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина), 734,47 грн. штраф (процентна складова), а всього на загальну суму 15923,89 грн. (а.с.5-6).

Відповідно до частини 1 статті 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

У своїй Постанові № 5 від 30 березня 2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, наданого банком, заборгованість позичальника ОСОБА_3 по кредитному договору складається із суми за кредитом за рішенням суду 23722,34 грн., різниця між поточною заборгованістю та заборгованістю за рішенням суду 14689,42 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 734,47 грн., а всього 15923,89 грн. (а.с.5-6).

У цьому ж розрахунку зазначена сума заборгованості за кредитом станом на 7 грудня 2009 року, наступна графа - сума заборгованості зазначена станом на 27 лютого 2015 року, наступна графа - сума заборгованості зазначена станом на 23 лютого 2016 року (а.с.6).

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем безпідставно нарахована сума заборгованості за кредитом позичальника ОСОБА_3, починаючи з 6 грудня 2007 року і до 23 лютого 2016 року, так як рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, з позичальника ОСОБА_3 в користь банку стягнута заборгованість за кредитом, що не позбавляє кредитора права після набрання рішенням суду про стягнення заборгованості за кредитним договором законної сили на отримання всіх сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.

Проте, позивачем такий розрахунок суми заборгованості позичальника перед кредитором не зроблений, а тому підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ПАТ «Акцент-Банк» у задоволенні його позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ впродовж двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді