Провадження № 2-о/369/7/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19.01.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Усатова Д.Д.

за участю секретаря: Кузьменко П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Києво-Святошинський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київської області про встановлення факту проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року заявник ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою до суду про встановлення факту проживання на території України, посилаючись на те, що він народився 14.10.1978 року у с. Балаовіт району ОСОБА_2 РСР.

Вказує, що 03.10.1996 року він отримав паспорт громадянина ОСОБА_3 Вірменія.

Наголошує, що починаючи з 1991 року він постійно проживав у Києво-Святошинському районі Київської області. З квітня 2000 року і по сьогоднішній день він нікуди не виїжджав за межі України та не змінював адреси свого проживання.

Так заявник зазначає, що факт його постійного проживання на території України з 1991 року та по даний час підтверджується актом обстеження факту проживання від 09.11.2016 р. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України в Києво- Святошинському відділі ГУ ДМС України в Київській області.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства заявник просив суд: встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав на території України разом зі своїми батьками матір»ю ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_5 станом на 24 серпня 1991 року та по даний час.

Протягом розгляду справи заявником уточнювались позовні вимоги, остаточно заявник просив суд: встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України з 24 серпня 1991 року до теперішнього часу.

В судове засідання заявник не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд заяви за його відсутності, заявлені вимоги з урахування уточнень підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Києво-Святошинський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київської області в судове засідання не з»явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1991 року постійно проживав та проживає на території України, що підтверджується актом обстеження по факту проживання (не проживання) особи на території с. Нові Петрівці, складеного депутатом Новопетрівської сільської ради ОСОБА_6 від 09.11.2016 р.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство» дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР і є особою без громадянства, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями заявника та наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання ОСОБА_1 на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.1 ст. 256, ст.259 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України до 24 серпня 1991 року та по теперішній час.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов