У Х В А Л А

судового засідання

05.09.2017 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати бездіяльність начальника ПВР управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що виявилась у ненаданні відповіді на скарги від 02.11.2016р. і 02.12.2016р. про надання інформації стосовно завершення виконавчого провадження ВП №36553943 неправомірною; зобовязати відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області невідкладно надати скаржнику постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №36553943. В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 08.12.2014 року зобовязано державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження ВП №36553943. 26.06.2015 року ОСОБА_1 отримав Постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №36553943 від 17.06.2015 року державного виконавця Слесарчука Р.С. Станом на кінець жовтня 2016 року скаржник не отримав постанову про закінчення ВП №36553943, тому 2 листопада 2016 року подав скаргу від 02.11.2016 року начальнику відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області стосовно терміну завершення ВП №36553943, однак скарга була залишена без реагування. 02.12.2016 року скаржник повторно звернувся до начальника відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області стосовно терміну завершення ВП №36553943, і повторна скарга була залишена без реагування. За таких обставин, скаржник як стягувач не може ознайомитися з постановою про закінчення виконавчого провадження, від так прийняти рішення про її оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задоволити.

Представник відділу примусового виконання рішення УДВС Головного управління юстиції у Львівській області у судове засідання не з'явився, хоча належним чином в порядку ст.ст.74-76 ЦПК України викликався.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За умовами ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ст.384 ЦПК України).

19.09.2012 року Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ №2н/1326/1431/2012, який в силу ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, про стягнення з ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 467,40 грн.

Постановою головного державного виконавця ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Шестака О.В. про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2012 провадження по стягнення коштів за вищезазначеним виконавчий документом було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28.05.2014р. скасовано постанову головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області від 27.03.2014 року про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2014 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задоволено, вирішено: Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2; Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2В вчинити дії щодо відновлення виконавчого провадження на підставі судового наказу №2н/1326/1431/2012, виданого 19.09.2012 р. Франківським районним судом м. Львова.

У ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесу здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Однак, державним виконавцем не було вжито заходів для виконання покладених обов'язків відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі наведеного, вимоги скарги є підставними та підлягають до задоволення шляхом визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця, зобов'язання головного державного виконавця до вчинення дій.

Керуюючись ст.ст.1, 6, 11, 49, 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в :

скаргу задоволити.

Визнати бездіяльність начальника ПВР управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що виявилась у ненаданні відповіді на скарги від 02.11.2016р. і 02.12.2016р. про надання інформації стосовно завершення виконавчого провадження ВП №36553943 неправомірною.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області невідкладно надати скаржнику постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №36553943.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.М. Ванівський