АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-7698 Головуючий у 1-й інстанції - Юзькова О.Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 вересня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Борисової О.В.

ГаращенкаД.Р.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України у місті Києві та Київській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання нікчемною довіреності, визнання недійсною заяви,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року за безпідставністю заявленого позову відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України у місті Києві та Київській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання нікчемною довіреності від 2 березня 2012 року, виданої ОСОБА_2, посвідченої підполковником вн. сл. Домбровським Євгеном Станіславовичем, в. о. начальника Київського СІЗО управління Державного департаменту України з патрань виконання покарань в м. Києві та Київській області за реєстровим №28 , визнання недійсною заяви про реєстрацію довіреностей та дубліката довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей від 2 березня 2012 року, реєстровий №29, від імені ОСОБА_2 із вилученням з єдиного реєстру довіреностей реєстраційного запису про реєстрацію посвідчення вищенаведеної довіреності (т.2, а.с.124-129).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи унаслідок істотного порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (т.2, а.с.135-140).

В суд апеляційної інстанції представник відповідача та ряд третіх осіб не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення їм судових повісток. Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача, ОСОБА_8, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, представника ОСОБА_5, ОСОБА_9, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

2 березня 2012 року ОСОБА_2, перебуваючи у Київському СІЗО, надав довіреність на представлення його інтересів ОСОБА_3. Указана довіреність посвідчена 2 березня 2012 року підполковником вн. сл. Домбровським Є.С. в. о. начальника СІЗО, за №28. довіреність була надана на представлення інтересів ОСОБА_2 у справі щодо розірвання шлюбу з ОСОБА_5, укладання угод щодо місця проживання дитини, ОСОБА_10, сплати аліментів.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського слідчого ізолятора управління державної пенітенціарної служби України у місті Києві та Київській області, третя особа ОСОБА_5, про визнання неправомірними дій та скасування нотаріальної дії щодо посвідчення довіреності №28 від 02.03.2012 встановлено наступне.

У довіреності ОСОБА_2 від 2 березня 2012 року чітко прописана мета оформлення довіреності та права представника, підпис ОСОБА_2 на довіреності був завірений Домбровським Є.С., про що зроблений запис у кінці документа. Це свідчить про те, що видача позивачем довіреності на ім'я ОСОБА_3 була вільною та відповідала його внутрішній волі. Своїм правом на скасування даної довіреності ОСОБА_2 не скористався.

Той факт, що довіреність від 2 березня 2012 року не була зареєстрована в реєстрі для реєстрації заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, не є підставою для скасування довіреності, оскільки такий реєстр в 2012 році в Київському СІЗО не вівся, його ведення розпочато у 2015 році.

За встановлених обставин у контексті положень ст. ст. 219, 237, 244, ч.1, ст. 245 ЦК України, ст. 40 Закону України "Про нотаріат" та положень п.1 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого Постановою КМУ від 15.06.1994 №419, районний суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання вищенаведеної довіреності нікчемною.

При цьому районний суд вважав, що підстави для прийняття визнання відповідачем позову відсутні, оскільки такі дії можуть торкатися інтересів третіх осіб та суперечать обставинам, встановленим рішенням суду, що набрало законної сили.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсною заяви про реєстрацію довіреності та дублікату довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей від 2 березня 2012 року та вилучення з Єдиного реєстру довіреностей реєстраційного запису № 37458999 про реєстрацію посвідчення довіреності районний суд, ураховуючи положення ст. 202 ЦК України, виходив з того, що подання заяви про реєстрацію довіреності - це обумовлена законом дія, яка не є правочином у розумінні положень ЦК України. В свою чергу, реєстрація довіреності є нотаріальною дією в розумінні вимог Закону України "Про нотаріат", яка була здійснена уповноваженою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 З огляду на ці обставини районний суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не може бути застосований.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_2 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

З огляду на це апеляційним судом відхиляються як безпідставні доводи апеляційної скарги позивача про те, що при вирішенні справи районним судом проігноровано положення Закону України "Про нотаріат" та Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою КМУ від 15.06.1994 №419.

Так районним судом правильно встановлено, що, по-перше, вчинення цього правочину відповідало справжній волі ОСОБА_2; по-друге, довіреність посвідчена компетентною особою відповідно до вимог ст. 245 ЦК України та зареєстрована відповідно до порядку, чинного на час видачі довіреності. Той факт, що заява про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей містить ознаки підробки, не впливає на наявність волевиявлення учасника цього правочину, ОСОБА_2, та не скасовує факту посвідчення довіреності компетентною особою.

Той факт, що довіреність за №28 від 2 березня 2012 року не була зареєстрована адміністрацією Київського СІЗО в реєстрі для реєстрації заповітів і довіреностей, відповідно до Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою КМУ від 15.06.1994 №419, на положення якого посилається позивач, є підставою для подання скарги на неправильне посвідчення довіреності, а не підставою вважати цей правочин нікчемним, оскільки особа, яка його вчинила, доклала всіх залежних від неї зусиль для нотаріального (прирівняного до нотаріального) посвідчення цього правочину.

Доводи позивача про те, що заява ОСОБА_2 про реєстрацію довіреності та дубліката довіреності є підробленою, також отримали належну оцінку районного суду, який у цій частині правильно виходив з того, що дана заява не є правочином, а реєстрація довіреності відноситься до нотаріальних дій, яка у даному випадку була здійснена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд при вирішенні справи не врахував визнання позову відповідачем шляхом подання суду заяв, письмових пояснень та документів, що підтверджують заявлені позовні вимоги, також не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення огляду на таке.

За правилом ч.4 ст. 174 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, якщо таке визнання суперечить закону або порушує права. свободи чи інтереси інших осіб.

У даному випадку районний суд прийшов до обґрунтованого висновку по відсутність підстав для прийняття визнання відповідачем позову, оскільки це суперечить інтересам третіх осіб та обставинам, встановленим судовим рішенням, що набрало законної сили. Адже спірна довіреність була підставою для вчинення представником в інтересах довірителя цілого ряду обумовлених у ній дій, які, безумовно, мали юридичні наслідки не тільки для останнього.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга позивача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: О.В. Борисова

Д.Р. Гаращенко