Справа № 755/5002/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Астахової О.О.,

при секретарях: Швидкій Л.В., Наумовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Сафіра Федора Олеговича до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року у розмірі 22046,32 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 2786,69 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 339,15 доларів США; заборгованість по комісії - 112,48 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання у сумі - 14808,00 доларів США, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження від 17.02.2016 року складає 595 471,10 гривень, а також судових витрат по сплаті судового збору - 8 932,07 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 27.12.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір №К2Н0АК00056010 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 4 687,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту та відостків за його користування повинно було здійснюватись щомісячними платежами з кінцевим терміном погашення заборгованості 23.12.2010 року.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 27.12.2005 року укладено договір поруки №К2Н0АК00056010 відповідно до умов якого ОСОБА_3, як поручитель зобов'язується відповідати за невиконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Свої зобов»язання позивач виконав в повному обсязі надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит в обумовленому договором розмірі, натомість відповідач здійснював свої зобов»язання не належним чином, в результаті чого утворилась вказана заборгованість.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Під час судового розгляду представник позивача зменшив розмір позовних вимог та надав до суду уточнення до позовної заяви, в яких просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованістьза кредитним договором №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року у розмірі 15 959,58 доларів США, з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 276,16 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання у сумі - 13 683,42 доларів США, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження від 17.02.2016 року складає 431 068,26 гривень, а також судових витрат по сплаті судового збору.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року у розмірі 48516 грн. 19 коп.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки ЗАЗ 110557, рік випуску: 2005, тип ТЗ: пікап, № кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане МРЕВ-5 м. Києва 24.12.2005р., надавши право Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк»зняти вказаний транспортний засіб з обліку в органах ДАІ України.

Визначено спосіб реалізації предмета застави та вирішено питання розподілу судових витрат.

На даний час рішення суду не виконано.

Заборгованість за кредитним договором у розмірі 48 516,19 грн., яка стягнута судом визначена станом на 11.08.2011 року та складалась із заборгованості по кредиту- 2786,69 доларів США; 2062,99 доларів США -заборгованість по процентам за користування кредитом; 112,48 доларів США -заборгованість по комісії за користування кредитом; 1124,58 доларів США -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості по пені та відсотків за користування кредитом з 11.08.2011 року по 17.02.2016 року. Враховуючи, що відповідачем не здійснюється погашення заборгованості, позивач просить про задоволення позовних вимог.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з урахуванням заяви про їх зменшення, з підстав викладених у письмових запереченнях. Зокрема, пояснив, що умовами договору поруки укладеного між банком та відповідачем ОСОБА_3 встановлено, що порука припиняється після закінчення п»яти років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.

Згідно пункту 1.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються на строк до 23 грудня 2010 року включно.

А відтак, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука вважається припиненою з грудня місяця 2015 року і підстав для стягнення заборгованості з поручителя - відповідача ОСОБА_3 не має.

Крім того, представник відповідачів звернувся до суду із заявою про застосування наслідків спливу строку позовної давності по основному боржнику - ОСОБА_2, оскільки строк дії договору кредиту закінчився 23.12.2010 року. А тому, з підстав передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.12.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір №К2Н0АК00056010 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 4 687,00 доларів США, на купівлю автомобіля, а також суму у розмірі 1 641,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись щомісячними платежами з кінцевим терміном погашення заборгованості 23.12.2010 року. (а.с. 9,10).

З метою забезпечення зобов'язань за означеним кредитним договором 23.12.2010 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №К2Н0АК00056010 відповідно до умов якого ОСОБА_3, як поручитель зобов'язується відповідати за невиконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором. (а.с. 12).

Факт виплати ПАТ КБ «Приватбанк» та отримання відповідачем ОСОБА_2 коштів в розмірі 4 687,00 доларів США, що за курсом НБУ на день виплати становило 23 667,00 грн., підтверджується квитанцією здійснення валютно-обмінної операції № 5 від 18.01.2006 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

10.10.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року у справі № 2-5582, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року , яка станом на 11.08.2011 року становила 6086,74 доларів США, що еквівалентно 48516 грн. 19 коп., яка складалась із заборгованості по кредиту- 2786,69 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2062,99 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 112,48 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1124,58 доларів США.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки ЗАЗ 110557, рік випуску: 2005, тип ТЗ: пікап, № кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане МРЕВ-5 м. Києва 24.12.2005р., надавши право Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк»зняти вказаний транспортний засіб з обліку в органах ДАІ України.

Визначено спосіб реалізації предмета застави та вирішено питання розподілу судових витрат. (а.с.79-81).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом»янського РУЮ у м. Києві від 11.01.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5582 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 20.04.2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості у розмірі 48516 грн. 19 коп. (а.с.148).

Станом на момент розгляду даної справи рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року не виконано, сума заборгованості по кредиту відповідачем не сплачена.

Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом - 2276,16 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 683,42 доларів США, яка утворилась за період з 11.08.2011 року по 17.02.2016 року.

Відповідач просить суд про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що умовами кредитного договору передбачено сплату процентів позичальником за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту (п. 3.1) та в разі порушення строків погашення кредиту або сплати процентів - комісії за користування кредитними коштами та пені за кожен день прострочення платежу.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1048,1049 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також відсотків нарахованих за користування кредитом.

Таким чином, відповідно до вимог статей 599, 611 цього Кодексу та відповідних пунктів кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості з боржника.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України № 6-1252цс16 від 21.09.2016 року.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов?язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов?язання не пред?явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов?язання не встановлений або встановлений моментом пред?явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред?явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як було з»ясовано судом, остання зміна відсоткової ставки за кредитним договором була здійснена 01.11.2008 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов?язання за кредитним договором не виконав, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості й ухвалено стягнути з останньої як з поручителя солідарно з боржником на користь банку заборгованість за кредитним договором №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року , яка станом на 11.08.2011 року становила 6086,74 доларів США, що еквівалентно 48516 грн. 19 коп., яка складалась із заборгованості по кредиту- 2786,69 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2062,99 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 112,48 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1124,58 доларів США. (а.с.79-81).

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України немає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 липня 2016 року у справі № 6-1199цс16.

За правилами ст. ст.256,257,258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До вимог про стягнення пені встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Позивач, як зазначалось вище, просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом - 2276,16 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13 683,42 доларів США, яка утворилась за період з 11.08.2011 року по 17.02.2016 року.

Відповідач просить суд про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З даним позовом до суду позивач звернувся 22.03.2016 року.

Доказів поважності пропуску спливу позовної давності представником позивача суду не надано.

Таким чином, відсотки за користування кредитом підлягають виплаті за період з 22.03.2013 року по 17.02.2016 року ( в межах заявлених вимог).

Виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором (а.с. 3-5, 144-146) відсотки за користування кредитом становлять 526,49 доларів США. Даний розрахунок здійснено судом наступним чином: 4339,15 доларів США - 1335,88 доларів США = 3003,27 доларів США - залишок заборгованості за період з 24.12.2010 року по 17.02.2016 року (27 місяців). 3003,27 доларів : 27 місяців = 111,23 долари США. За період з 31.07.2013 року по 22.03.2013 року - 4 місяці та 22 дні. 4 місяці х111,23 долари США = 444,92 долари США. За 22 дні відповідно - 81,57 доларів США, а всього за період з 22.03.2013 року по 17.02.2016 року - 526,49 доларів США (444,92 долари США + 81,57 доларів США).

Щодо позовних вимог про стягнення пені суд вважає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ч.1,2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 статті 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Разом з тим, частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦК України щодо обов»язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до даного розрахунку, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором за період з 11.08.2011 року по 17.02.2016 року становить 13 683,42 грн. доларів США.

При цьому заборгованість по відсоткам, яка підлягає стягненню - 526,49 доларів США.

Враховуючи, що нарахована позивачем пеня за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов»язань за кредитним договором значно перевищує суму заборгованості, що виникла внаслідок невиконання кредитних зобов»язань, доказів на підтвердження завдання кредитору збитків внаслідок порушення боржником свого зобов»язання суду не надано, а також враховуючи ступінь виконання своїх зобов»язань боржником, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені до суми 263,24 доларів США, що становить 50% від розміру невиконаного зобов»язання за кредитним договором по відсотках.

З огляду на означене, оскільки ОСОБА_2 порушив зобов'язання встановлені кредитним договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості суду не надав, на відповідачів покладено солідарний обов»язок по виплаті грошових коштів по договору кредиту, представником відповідача заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд приходить до висновку що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість по кредитному договору №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року у розмірі 789,73 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судового рішення - 27,49 складає 21709,67 грн.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 446,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 10, 58, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223,294 ЦПК України, ст.ст. 256-261, 512, 525, 526, 530, 554, 611, 612, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Сафіра Федора Олеговича до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №К2Н0АК00056010 від 27.12.2005 року у розмірі 789,73 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 21709,67 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору - 446,60 грн., а всього 22 156 (двадцять дві тисячі сто п»ятдесят шість ) грн. 27 коп.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :