Номер провадження: 22-ц/785/712/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який вподальшому уточнив, до ОСОБА_5 про визнання права власності, за правом представлення, на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13. Мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказаний житловий будинок належить ОСОБА_6 01 грудня 2013 року ОСОБА_6 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13. За життя ОСОБА_6 був складений заповіт, згідно умов якого усе своє майно вона заповіла ОСОБА_2 Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року вищевказаний заповіт був визнаний нікчемним. Батько позивача ОСОБА_7, який є сином ОСОБА_6, помер 28.11.2008 року, тобто позивач має право на успадкування тієї частки, яка б належала його батьку за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України необхідні документи на імя померлого, які підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкту нерухомого майна, проектно кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва (правовстановлюючий документ на житловий будинок, проектно кошторисна документація, Державний акт на право власності на земельну ділянку, що знаходиться в місті Ізмаїл Одеської області по вулиці Глазунова, 13, витяг із Державного земельного кадастру), які відсутні; відповідно до п. 4.15 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок на імя ОСОБА_8, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній.

Вищевикладені обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення, судова колегія вважає, що апеляційне провадження слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими, в засідання судової колегії на 19.01.2017 року о 09-30 г. не з`явилися. Представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 електронною поштою на адресу апеляційного суду Одеської області надіслано письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_2 за його відсутністю. Супровідний лист з додатком тексту клопотання зареєстровано за вх. № 22-1018/17.

При таких обставинах, судова колегія не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що:

- ОСОБА_6 належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2002 року, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_9

- Відповідно до довідки № 1585 від 11.10.2016 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13 побудований у 1968 році є завершений будівництвом та відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Крім цього, згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають.

- Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 362387 від 12.12.2013 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 померла 01.12.2013 року.

- Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Глазунова, 13.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_4 та визнаючи за ним право власності на спадкове майно, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 будучи в силу ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкоємцем за правом представлення після смерті баби ОСОБА_6, яка померла 13.12.2013 року, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але згідно з листом державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 10.09.2016 року за № 1561/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з фактичною відсутністю зареєстрованого правовстановлюючого документу на будинок (свідоцтво про право власності) на імя спадкодавця.

При цьому міськрайонний суд встановив, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року заповіт складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідчений 24.06.2009 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі № 1882, був визнаний нікчемним.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.05.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року - залишено без змін.

Таким чином, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року набрало законної сили 24.05.2016 року.

ОСОБА_2 не є родичкою ОСОБА_6 Відомості про те, що ОСОБА_2 за життя проживала однією сімєю з померлою або була у неї на утриманні відсутні.

Отже, єдиною підставою яка надавала ОСОБА_2 право на спадщину після смерті ОСОБА_6 був заповіт, складений спадкодавцем про те, що все своє майно, яке належить і буде належати на час смерті, вона заповіла ОСОБА_2

Проте, як вже зазначалося, рішення суду про визнання заповіту, згідно якого ОСОБА_2 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 нікчемним, тобто недійсним в силу закону з моменту його вчинення, вступило в законну силу.

Будь-які інші підстави для набуття висновку, що ОСОБА_2, є спадкомицею після смерті ОСОБА_6 відсутні.

В засіданні судової колегії ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_2 проживала з померлою ОСОБА_6 на одній вулиці, тобто була сусідкою і ніколи не була і не є родичкою ОСОБА_6

Сам по собі факт оскарження рішення суду в касаційному порядку за відсутності завірених документів про відкриття касаційного провадження та зупинення виконання рішення нижчестоящого суду, не надає підстав апеляційному суду для зупинення з власної ініціативи апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 до вирішення по суті касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення суду про визнання нікчемним заповіту, за яким вона має право на спадщину після смерті ОСОБА_6

Також сам по собі факт подання касаційної скарги не надає підстав для набуття висновку про скасування рішенння Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.05.2016 року, яким визнано нікчемним заповіт складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, посвідчений 24.06.2009 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі № 1882.

При таких обставинах, у апеляційного суду не має підстав вважати, що на час звернення ОСОБА_4 у вересні 2016 року до суду першої інстанції з позовом про визнання права власності на спадкове майно, на час розгляду даного позову міськрайсудом судом та ухвалення рішення по суті заявлених вимог, на час подання представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційної скарги, відкриття апеляційного провадження та розгляду апеляційної скарги, права ОСОБА_2 були та є вирішеними оскаржуваним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. З ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, підставою для надання особі, яка не брала участі у справі, право на апеляційне оскарження судового рішення є порушення її прав або охоронюваних інтересів внаслідок вирішення судом спору між спадкоємцями з приводу спадкового майна.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року, викладених у п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обовязки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, судді-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначенні обставини будуть встановленні після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Відкривши апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського районного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року, призначивши справу до апеляційного розгляду, викликавши сторони та особу, яка подала апеляційну скаргу, перевіривши належним чином доводи про вирішення питання про права і обовязки ОСОБА_2. без залучення останньої до участі у справі в суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

На підставі наведеного, і керуючись ст. ст. 209, 292, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_11