Справа № 468/455/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

08.09.2017 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Із змісту заяви слід, що в провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгівельна компанія «Прометей», товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Прометей» та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, третя особа приватне підприємство аграрна фірма "Хлібодар", про визнання правочинів недійсними. З метою забезпечення позову просить суд накласти арешт на майно, а саме: самохідне шасі Т-16М, 1985 р.в., державний номер 07787МК; трактор колісний ЮМЗ-6, 1981 р.в., державний номер НОМЕР_1; трактор гусеничний ДТ-75, 1987 р.в., державний номер 03757МК; комбайн зернозбиральний ДОН-1500Б; транспортний засіб ЗАЗ 1102, 1992 р.в., державний номер ВЕ 1047АВ; транспортний засіб УРАЛ 5557, 1985 р.в., державний номер ВЕ 1046АВ; транспортний засіб ВАЗ 21061, 1984 р.в., державний номер 06463НК; транспортний засіб УАЗ 469Б, 1983 р.в., державний номер ВЕ 0696АА. Крім того, заявник просить до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного рухомого майна.

В ході розгляду заяви про забезпечення позову встановлено наступне.

Ухвалою від 18.04.2017 року було відкрито провадження у справі 468/455/17-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгівельна компанія «Прометей», товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Прометей» та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, третя особа приватне підприємство аграрна фірма "Хлібодар", про визнання правочинів недійсними.

Даним позовом позивач ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними свідоцтва про право власності та договір дарування на нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля магазин «Промтовари», що розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Центральна №53; нежитловий обєкт автогораж що розташований за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Шевченка, 48б; нежитлова будівля телятник що розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Костянтинівка, вул. Л.Українки № 12/а; 36/100 частини нежитлового обєкту механізованого току, що розташований за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Шевченка, 48-г; 84/100 частини нежитлового обєкта молочнотоварної ферми що розташований за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Центральна № 57; 78/100 частини обєкту (їдальня з магазином «Одяг» та підвал) що розташований за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Центральна № 49; нежитлова будівля магазин «Книги», що розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Центральна № 49-а; нежитлова будівля магазин «Госптовари» що розташована за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, с.Піски, вул. Центральна №51.

Відповідно до ч.1,3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на буль-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати

обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наведеного вбачається, що вимога заявника щодо накладення арешту та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії до набрання чинності рішенням у справі, стосується майна (транспортні засоби), що не є предметом вищевказаного судового розгляду, а тому відсутні підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку щодо необхідності відмови в задоволенні заяви про забпезчення позову.

На підставі виклдаеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

СУДДЯ: