Номер провадження: 22-ц/785/806/17
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Таварткіладзе О.М.

- Сидоренко І.П.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, пені та звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов'язання виконати умови кредитного договору, та визнання кредитного договору розірваним, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2016 року, -

встановила:

20.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_4 на підставі договору поруки № 165841 від 14.12.2007 року суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14.12.2007 року в розмірі - 80 073,17 (вісімдесят тисяч сімдесят три) долара США 17 центів, з яких: 71 833,68 дол. США - кредитна заборгованість; 8 239,49 дол. США - заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 35 229,75 (тридцять п'ять тисяч двісті двадцять дев'ять) гривень 75 копійок, з яких: 6 326,44 гри. - пеня за прострочення сплати кредиту; 28 903,31 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б/н від 14 грудня 2007 року, за реєстровим № 4907, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є спільною частковою власністю: 1/5 частина квартири належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТ1 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 9/20 частин квартири належить ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 р; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1)на підставі: 1/5 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р.. зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 1/10 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 05.10.2004 р., р. НОМЕР_4 спадкова справа 627/2004, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.11.2004 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 517пр-32. 3/20 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 05.10.2004 р„ р. № 3-2764, спадкова справа 585/2004, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.11.2004 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 517пр-33; 7/20 частин квартири належить ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 р; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на підставі: 1/5 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 3/20 - на підставі мирової угоди між фізичними особами від 30.03.2006 р„ визнаної дійсним ухвалою Київського районного суду м. Одеси 30.03.2006 р., справа №2-1305/06, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.01.2007 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 608пр-101., для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 14.12.2007 року в розмірі - 80 073,17 (вісімдесят тисяч сімдесят три) долара США 17 центів, з яких: 71 833,68 дол. США - кредитна заборгованість; 8 239,49 дол. С11ІА - заборгованість по процентам, та заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 35 229,75 (тридцять п'ять тисяч двісті двадцять дев'ять) гривень 75 копійок, з яких: 6 326,44 гри. - пеня за прострочення сплати кредиту; 28 903,31 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

Встановити спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки за іпотечним договором б/н від 14 грудня 2007 року, за реєстровим № 4907, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства. Стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що 14.12.2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 00 згідно з умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 80 200 дол. США гривень з терміном повернення по 14 грудня 2028 року із сплатою 12,40 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 165841 від 14.12.2007 року.

Крім того в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, Позивачем, на підставі Договору іпотеки б/н від 14 грудня 2007 року, за реєстровим № 4907 прийнято від ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в заставу нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка є спільною частковою власністю Іпотекодавців.

Позивач стверджував, що на теперішній час відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконують, в результаті чого мають заборгованість за кредитом. Вищевказане і стало підставою, для звернення до суду з даним позовом

05 липня 2016 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов'язання виконати умови кредитного договору та визнання кредитного договору розірваним.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_3 просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача ПАТ «УкрСиббанк» виконати умови кредитного договору № 0 від 14 грудня 2007 року та додатки до нього зарахувати частину грошей із загальної суми (69 300 дол. США) виплачених нею банку за період 2007-2014 рік, в рахунок погашення основного боргу за кредитом; визнати кредитора ПАТ «УкрСиббанк» таким, що прострочив. Заборгованість по процентах в розмірі: 8 239, 49 дол. США; заборгованість по сплаті за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі 35 229, 75 гривень з яких: 6 326, 44 пеня за прострочення сплати кредиту, 28 903, 3 гривень пеня за прострочення сплати процентів - такими, що не підлягають відшкодуванню; визнати Кредитний договір № 0 від 14 грудня 2007 року (термін дії до 14 грудня 2028 року) - розірваним.

Ухвалою суду від 08.07.2016 року вказані позови були об'єднані в одне провадження.

У суді представник позивача за первісним позовом ПАТ «УкрСиббанк» - Жученко Р.О., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Інші сторони по справі в судове засідання не з'явились.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, пені та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на підставі договору поруки №165841 від 14.12.2007 року суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14.12.2007 року в розмірі - 80 073,17 (вісімдесят тисяч сімдесят три) долара США 17 центів, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 35 229,75гривень.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б/н від 14 грудня 2007 року, за реєстровим № 4907, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є спільною частковою власністю: 1/5 частина квартири належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТ1 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 9/20 частин квартири належить ОСОБА_6 на підставі: 1/5 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р.. зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 1/10 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 05.10.2004 р., р. НОМЕР_4 спадкова справа 627/2004, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.11.2004 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 517пр-32.; 3/20 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 05.10.2004 р„ р. № 3-2764, спадкова справа 585/2004, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.11.2004 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 517пр-33; 7/20 частин квартири належить ОСОБА_5 на підставі: 1/5 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 3/20 - на підставі мирової угоди між фізичними особами від 30.03.2006 р„ визнаної дійсним ухвалою Київського районного суду м. Одеси 30.03.2006 р., справа №2-1305/06, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.01.2007 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 608пр-101., для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 14.12.2007 року в розмірі - 80 073,17 (вісімдесят тисяч сімдесят три) долара США 17 центів та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі - 35 229, 75 гривень.

Встановлений спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки за іпотечним договором б/н від 14 грудня 2007 року, за реєстровим №4907 шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3654 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про зобов'язання виконати умови кредитного договору, та визнання кредитного договору розірваним - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким розглянути справу по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судоми встановлено, що 14 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу ОСОБА_3 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 80 200,00 доларів США 00 центів, а Відповідач зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.12.2028 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,40% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених Договором (п.п. 1.1.- 1.3.2. Кредитного договору). Сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк. Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі відставки визначеної за користування кредитом (п.1.4. Додаткової угоди №1 від 14.12.2007 року до Кредитного договору).

Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу. Розмір ануїтетного платежу складає - 900,00 (дев'ятсот) доларів США 00 центів. День сплати ануїтетного платежу 14 число кожного календарного місяця строку кредитування, розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_3 у Банку для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

Згідно до п.8.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, Відповідач ОСОБА_3 сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. І ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 4.2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбаяає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.05.2015 року заборгованість Відповідача ОСОБА_3 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить - 80 073,17 долара США 17 центів, з яких: 71 833,68 дол. США - кредитна заборгованість; 8 239,49 дол. США - заборгованість по процентам

Сума заборгованості Відповідача ОСОБА_3 по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит станом на 13.05.2015 року становить : 35 229,75 (тридцять п'ять тисяч двісті двадцять дев'ять) гривень 75 копійок, з яких: 6 326,44 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 28 903,31 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

В якості забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_4 було укладено Договір поруки № 165841 від 14.12.2007 року.

Відповідно до умов Договору поруки Відповідач ОСОБА_4 зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем ОСОБА_3 усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність Відповідача ОСОБА_3 та Відповідача ОСОБА_4 є солідарною (п.1.4. Договору поруки).

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за Кредитним договором, Позивачем, на підставі Договору іпотеки б/н від 14 грудня 2007 року, за реєстровим № 4907 прийнято від: ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_8 в заставу нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки спільною частковою власністю Іпотекодавців, зокрема:

1/5 частина квартири належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житло-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МЕТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283;

9/20 частин квартири належить ОСОБА_6 на підставі: 1/5 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р.. зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 1/10 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 05.10.2004 р., р. НОМЕР_4 спадкова справа 627/2004, «реєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.11.2004 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 517пр-32.; 3/20 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 05.10.2004 р., р. № 3-2764, спадкова справа 585/2004, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно і І.11.2004 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 517пр-33.

7/20 частин квартири належить ОСОБА_5 на підставі: 1/5 - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської Ради 22.05.2000 р. згідно розпорядження органу приватизації № 150389 від 22.02.2000 р., зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-13397, зареєстрованого у Одеському МБТІ 14.06.2000 р. у реєстровій книзі 349пр на ст. 119 під р. № 283; 3/20 - на підставі мирової угоди між фізичними особами від 30.03.2006 р.. визнаної дійсним ухвалою Київського районного суду м. Одеси 30.03.2006 р., справа №2-1305/06, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.01.2007 р. за р. № 6746741, за номером запису 283 в книзі 608пр-101.

Відповідно до п.4 Договору іпотеки у разі порушення Позичальником та/або іпотекодавцем будь - якого зобов'язання за договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов Договору іпотеки та інших підстав, передбачених законодавством України.

Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 7, п. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання не менш, ніж у тридцятиденний строк та попередження про стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р., з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо кожного з відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак, це не призвело до повного погашення боргу.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

При вирішенні справи по суті суд звертає увагу на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07.06.2014 року, яким встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яка вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв.метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Оскільки доказів того, що на зазначене спірне іпотечне майно розповсюджуються положення Закону Україниу «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відповідачами суду надано не було, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позов підлягає задоволенню.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Тобто договір може бути розірвано за вимогою однієї сторони лише у випадку істотного порушення договору другою стороною.

На підставі наведеного суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що ініціювати розірвання договору має право сторона, права якої порушено внаслідок невиконання договору іншою стороною, проте, в даному випадку кредитний договір порушено позивачем ОСОБА_3 і саме вона просила розірвати договір, що не відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору № 0 від 14.12.2007 року.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що ПАТ «УкрСиббанк» порушило умови договору внаслідок чого вона була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору та не спростувала розрахунок заборгованості за кредитом, то суд першої інстанції обгругтовано вважав, що підстав для розірвання кредитного договору № 0 від 14.12.2007 року не має, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» виконати умови кредитного договору та визнання кредитора ПАТ «УкрСиббанк» та таким, що прострочив заборгованість по процентам, то позивачка не довела певними переконливим доказами правомірність заявлених позовних вимог, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині також немає, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при поверненні позовної заяви не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 08 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. А. Станкевич

Судді: О.М. Таварткіладзе

І.П. Сидоренко