Справа № 299/3027/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Куштана Б.П. суддів: Кондора Р.Ю., Мацунича М.В. при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на рішення Виноградівського районного суду від 21 жовтня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.12.2005р. між позивачем - ПАТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2.500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що він свої зобовязання виконав у повному обсязі, проте відповідач у порушення вимог кредитного договору станом на 30.06.2014р. має заборгованість 8.649,02 грн., із яких 2.358,10 грн. - заборгованість за кредитом; 5.402,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 388,05 грн. - штраф (процентна складова), а відтак позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ВАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором та суму понесених судових витрат: 243,60 грн. судового збору.

Рішенням Виноградівського районного суду від 21 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із указаним рішенням, представник ПАТ КБ «Приват Банк» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Виноградівського районного суду від 21 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню із таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущений передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності на звернення до суду з цим позовом.

Проте, погодитись із таким висновком не можна.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 15.12.2005р. між позивачем - ПАТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2.500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9).

Станом на 30.06.2014 р. відповідач має заборгованість 8.649,02 грн., із яких 2.358,10 грн. - заборгованість за кредитом; 5.402,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 388,05 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-8).

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Крім того, в силу вимог ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором (а.с.90-91) та виписки по картці 4149********9867 (а.с.93-100) відповідачем періодично вносились платежі, останній з яких було вчинено 04.10.2011 р. у розмірі 500 гривень, а позов був предявлений 21.08.2014р.

Отже, пред'явлення позову здійснено в межах строку позовної давності.

Суд першої інстанції не звернув на це увагу, через що дійшов помилкового висновку про сплив позовної давності та відмову в задоволенні позову саме з цих підстав.

Зважаючи на викладене, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч. ст. 309 ЦПК України, та ухвалити нове рішення, яким позов Банку задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за пред'явлення позову та подачу апеляційної скарги на загальну суму 511,56 грн. (243,60 + 267,96) (а.с.1, 71).

Керуючись ст. 264, 526, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

2. Рішення Виноградівського районного суду від 21 жовтня 2016 року скасувати.

3. Позов задовольнити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 8649.02 (вісім тисяч шістсот сорок девять) грн. 02 коп. кредитної заборгованості, з якої : 2358.10 (дві тисячі триста пятдесят вісім) грн. 10 коп. заборгованість за кредитом, 5402,87 (пять тисяч чотириста нуль дві) грн. 87 коп. заборгованість по процентах за користуванням кредитом, 500 (пятсот) грн. фіксована частина штрафу та 388.05 (триста вісімдесят вісім) грн. 05 коп. штраф у процентній складовій, а також 511.56 (пятсот одинадцять) грн. 56 коп. судових витрат.

5. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді