Номер провадження 2/754/2126/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та повернення грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2016 року він придбав у відповідача мобільний телефон LG 60і за 1690, 00 грн., що підтверджується товарним чеком. У процесі використання мобільного телефону були виявлені недоліки. 28.05.2016 року позивач повернув даний мобільний телефон продавцю, а останній зобов"ячався полагодити його. У період з 28.05.2016 року по 22.07.2016 року включно мобільний телефон перебував на ремонті. Після того, як позивач 22.07.2016 року отримав даний телефон, були знову виявлені недоліки, а саме: ненормове разрядження акумулятора, почав тріщати розмовний динамік, що зробило неможливим подальше використання мобільного телефону за призначенням. Для визначення технічного стану телефону позивач 22.08.2016 року передав мобільний телефон до компанії перевірки технічного стану продукції виробництва компанії "LG Ellectronics". Станом на 21.10.2016 року позивачем було отримано мобільний телефон та висновок технічної комісії про те, що продукція потребує заміни розмовного динаміка. 24.10.2016 року позивач особисто звернувся до продавця магазину з вимогою про повернення мобільного телефону та повернення суми сплачених коштів, але йому було відмовлено у задоволенні цих вимог. 10.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою з аналогічними пропозиціями, але йому було рекомендовано звернутися за гарантійним ремонтом мобільного телефону. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 1690, 00 грн.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивачем не доведено той факт, що мобільний телефон не підлягає використанню. Згідно технічних висновків мобільний телефон потребує проведення гарантійного ремонту, після чого може використовуватися. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2016 року позивач ОСОБА_1 придбав у відповідача ФОП ОСОБА_2 у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільний телефон марки LG 60і, серійний номер НОМЕР_1, IMEI НОМЕР_2, що підтверджується товарним чеком № 1442 від 13.02.2016 року, за 1690, 00 грн.

У процесі використання мобільного телефону позивачем були виявлені недоліки, у зв"язку з чим він 28.05.2016 року повернув даний мобільний телефон продавцю, а останній зобов"язався полагодити його. На період ремонту мобільного телефону позивачу було передано у користування інший мобільний телефон.

У період з 28.05.2016 року по 22.07.2016 року включно мобільний телефон перебував на ремонті. 22.07.2016 року мобільний телефон було повернуто позиву, що підтверджується написом та печаткою продавця в гарантійному талоні, а також запис про облік робіт з технічного обслуговування та гарантійного ремонту у квитанції № 1 від 28.05.2016 року.

Після отримання телефону позивачем знову були виявлені недоліки, а саме: ненормове разрядження акумулятора, тріск розмовного динаміка. Для визначення технічного стану телефону позивач 22.08.2016 року передав мобільний телефон до компанії перевірки технічного стану продукції виробництва компанії "LG Ellectronics".

Станом на 21.10.2016 року позивачем було отримано мобільний телефон та висновок технічної комісії про те, що продукція потребує заміни розмовного динаміка, що підтверджується Актом перевірки технічного стану продукції виробництва компанії"LG Ellectronics" від 11.10.2016 року.

24.10.2016 року позивач особисто звернувся до продавця магазину з вимогою про повернення мобільного телефону та повернення суми сплачених коштів, але йому було відмовлено у задоволенні цих вимог. 10.11.2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою з аналогічними пропозиціями, але йому було рекомендовано звернутися за гарантійним ремонтом мобільного телефону.

Абзацом 2 пункту 5 статті 6 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що виробник (виконавець) зобов"язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов"язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно із ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов"язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з"явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

З наведених вище норм діючого законодавства та встановлених по справі обставин можна зробити висновок про те, що ані при першому гарантійному ремонті, ані при ремонті у сервісному центрі, істотних недоліків, а також істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов"язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з"явилися знову після їх усунення) у мобільному телефоні, які б надавали підстави для розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, виявлено не було. Крім того, зазначена в Акті заміна розмовного динаміка є виключно випадком гарантійного ремонту, на який розповсюджуються гарантійні зобов"язання відповідача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст.. 58-59 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 526, 629, 611, 624, 676, 708-710 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та повернення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: