Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/289/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Партоліна І. П.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

31.01.2017 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді : Кіселика С А ,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

За участю секретаря судового засідання - Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою визнати недійсним договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 площею 11,86 га укладений 23.06.2006 року між нею та Приватним сільськогосподарським підприємством «Лан» (далі по тесту ПСП «Лан») та зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 243, зобов'язати ПСП «Лан» повернути ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 11,83 га, яка розташована не території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області та стягнути судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 23 червня 2006 року між ОСОБА_2 Андрієвною та ПСП «Лан» укладено договір оренди земельних ділянок № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, загальною площею 11,86 га, строком на 25 років, який зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року, за № 243. За період дії договору позивач отримувала орендну плату у натуральній формі, зокрема: зерно ячменю, пшениці, кукурудзи та мішок цукру. Отримавши орендну плату у 2015 році і порівнявши її із орендною платою, яку отримують інші власники землі, які передали свої земельні ділянки в оренду у інші господарства, позивач маючи сумніви щодо дійсності укладеного договору оренди землі звернулась до відділу держгеокадастру із заявою про видачу їй примірника договору, оскільки такий їй при укладенні договору не видавався.

30.11.2015 року отримавши примірник договору, позивачем було встановлено, що даний договір є відмінним від того, що укладався між сторонами, підпис у договорі, у акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі та у акті визначення меж земельної ділянки в натурі вчинено не позивачем, а іншою особою, а тому дана обставина свідчить про відсутність її вільного волевиявлення на укладення договору і згоди на оренду своєї земельної ділянки на тих умовах, що зазначені у договорі.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року позов задоволено (а.с. 77 - 79).

В апеляційній скарзі ПСП «Лан» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права і ухвалити нове рішення яким в позові відмовити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав. Представники позивача апеляційну скаргу не визнали.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має у приватній власності земельну ділянку площею 11,86 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_4

23 червня 2006 року від її імені був укладений договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 з ПСП «Лан» строком на 25 років. Цей договір зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 243.

Згідно з висновком експерта № 1060 від 18.08.2016 року підпис від імені ОСОБА_2 в договорі оренди земельної ділянки від 23 червня 2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Лан» в особі голови ПСП ОСОБА_3, зареєстрованому у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня 2006 року за № 243, підпис на акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 18.10.2006 року (Додаток 1), підпис на акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 18.10.2006 року (Додаток2) виконані не самою ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували висновок експертизи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції взяв до уваги та послався на те, що оспорюваний договір позивач не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала, а отже у даному випадку відсутнє волевиявлення власника, що є підставою для визнання договору недійсним.

Колегія судді погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до пунктів 7 та 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підписання договору сторонами є фактом їх волевиявлення.

Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору, волевиявлення на укладення якого він виявляв у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Факт не підписання орендодавцем договору оренди підтверджується як самою ОСОБА_2 так і висновком експерта.

Доводи відповідача щодо: фактичного користування земельною ділянкою; своєчасного проведення оплати за користування земельною ділянкою; особистого отримання позивачем цієї плати; відсутність будь яких заперечень та заяв про розірвання договору зі сторони орендодавця, не можуть бути підставою відмови у визнанні договору недійсним, оскільки дані обставини не мають правового значення при підписанні договору не власником земельної ділянки за відсутності виданого власником доручення на підписання такого договору від його імені.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» відхилити, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька