Справа № 459/2012/16-ц
Провадження № 2/459/62/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань Головка А.М.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, повернення коштів на кредитному рахунку до стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій щодо зняття коштів та списання відсотків і штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У 11.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.07.2017 року, просив зобов'язати відповідача відновити залишок кредитних коштів на рахунку НОМЕР_3 до стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій щодо зняття коштів у сумі 7002, 00 грн. та списати нараховані у зв'язку із цим відсотки, пеню, штрафні санкції на суму 21650, 21 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що він є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитна картка НОМЕР_4. У зв'язку із закінченням терміну дії картки він звернувся у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», де йому видали нову кредитну карту. Послугами ПАТ КБ «ПриватБанк» користується тривалий час. У суботу 20.02.2016 року, у період з 20:00 год. по 21:00 год. на його мобільний номер зателефонував службовий номер «Приватбанку», невідома особа представилась працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» запитала чи дійсно він ОСОБА_2, вказали дату та рік його народження, адресу проживання та ключове слово - дівоче прізвище матері. Йому повідомили, що були спроби злому системи та несанкціонованого входу, буде відновлено усі його дані. На його номер одразу прийшло СМС із кодом, який дана особа попросила продиктувати. Повернувшись додому у період з 23:00 год. 20.02.2016 р. по 00:30 год. 21.02.2016 р., він зателефонував на гарячу лінію Банку за номером 3700 та повідомив працівника Банку про вищевказану телефонну розмову. Йому відповіли, що це були шахраї, які мають намір зняти кошти із його рахунку. Перевіривши стан його рахунку, працівник банку повідомила, що жодних коштів на час телефонного дзвінка за НОМЕР_5 із його рахунків знято не було, однак, було збільшено кредитний ліміт з 4200 грн. до 8000 грн. Він попросив заблокувати його рахунки, йому відповіли, що рахунки заблоковано. Наступного дня 21.02.2016 року жодних СМС не надходило, лише близько 11:00 год. 22.02.2016 року на його телефонний номер прийшли СМС про зняття коштів із його картки. 22.02.2016 року він звернувся у Червоноградське відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» та службу безпеки Банку із заявами про неправомірне зняття коштів із його рахунків. Йому повідомили, що відносно працівника банку, яка мала блокувати картку, буде проведено службове розслідування. У цей же день він звернувся у Червоноградський ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення злочину. На даний час слідчим Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області по даному факту проводиться досудове слідство. 24.02.2016 року він надіслав заяву на адресу відповідача, щодо неправомірного зняття коштів із його рахунку та просив списати борг або поновити зняті кошти на рахунку, так як такі були зняті без його відома та після блокування кредитної карти через гарячу лінію Приватбанку. Працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» жодної відповіді йому надіслано не було, у зв'язку із чим він двічі писав аналогічні заяви. Згодом він отримав відповідь, зі змісту якої вбачається, що за результатами аналізу складеної ситуації спеціалістами банку, було встановлено нібито порушення ним умов та правил надання банківських послуг. Жодної інформації про результати проведеної перевірки, про те чи було проведене блокування кредитної картки, а також про те, як із кредитної картки поповнили два номери мобільного телефону без жодного його підтвердження, працівниками банку надано не було, лише рекомендовано сплатити борг та звернутись у поліцію. Банк вимагає погашення кредиту, відсотків та штрафних санкцій, за зняття коштів. Його вимоги узгоджуються із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постанові № 6-71цс15 від 13.12.2015 року. Вважає, що ним було дотримано усіх вимог, щодо перешкоджання зняття коштів із рахунку, такі були зняті лише через недобросовісне та неякісне виконання працівниками банку своїх посадових обов'язків.

10.04.2017 року представник відповідача подав заперечення, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що позивач не довів, що вхід в систему Приват24 було здійснено без електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя. Вважає, що позивач не довів наявність порушення його права, невірно обрав спосіб захисту, а тому позовні вимоги є безпідставними.

У відповіді від 31.08.2017 року представник відповідача зазначив, що позивач 21.02.2016 року в 00.06 год. та о 00.28 год. зателефонував на гарячу лінію 3700, повідомив оператора про те, що 00.00 год. 21.02.2016 року йому поступило CMC повідомлення з паролем входу в Приват24. В подальшому ОСОБА_2 повідомив, що 20.02.2016 року передав конфіденційну інформацію третім особам стосовно його платіжних карток та інформацію з CMC що надходили 20.02.2016 року на його мобільний телефон НОМЕР_6.При зверненні 21.02.2016 року позивач не ставив питання про блокування банківських рахунків відкритих на його ім'я та обнулення кредитного ліміту, відповідно банк не мав права самостійно провести процедуру блокування рахунків ОСОБА_2 у період з 20.02.2016 року по 22.02.2016 року.В ПАТ КБ «ПриватБанк» на сьогоднішній день відсутня технічна можливість в наданні записів телефонної розмови (або роздруківку тексту розмови) з працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» на гарячій лінії Банку за номером 3700, який був здійснений ОСОБА_2 Спірні операції позивачем здійснювались через програмний комплекс Приват-24, який є достатньо захищеним. Якби позивач був уважнішим , то зміг би запобігти розголошенню інформації про свій логін і пароль доступу до системи Приват-24, а також інформацію про одноразові паролі ОТР.Всі операції у системі «Приват-24» здійснюються за допомогою дистанційних розпоряджень. Дистанційне розпорядження - розпорядження Банку здійснити певну операцію, яке передається клієнтом через систему Інтернет, без відвідування Банку. Передача дистанційного розпорядження та реєстрація його банком здійснюється за обумовленим каналом доступу в автоматичному режимі. Дистанційне розпорядження вважається переданим клієнтом і прийнятим банком до виконання, якщо клієнт для доступу в систему ввів правильні логін і пароль (динамічний пароль)- засоби верифікації; увів всі параметри, які запитує система; підтвердив дистанційне розпорядження правильним введенням динамічним паролем. Якщо клієнт не підтвердив дистанційне розпорядження, то банк не виконує операцію, про що інформує Клієнта. 20.02.2016 року починаючи з 19. 24 год. на мобільний телефон НОМЕР_6 клієнта ОСОБА_2 прийшло ряд CMC повідомлень з паролями реєстрації та входу в Приват24 (акаунт ОСОБА_2). За допомогою мобільної версії Приват24 клієнт спочатку збільшив кредитний ліміт по рахунку платіжної НОМЕР_7 до 8000 грн., та в 19.48 год. 20.02.2016 року підключив регулярні платежі з даного рахунку на 21.02.2017 року для для поповнення двох мобільних телефонів НОМЕР_8, в тому числі піднесення кредитного ліміту, встановлення регулярних платежів та в подальшому переказу коштів позивача були здійснені відповідачем лише після ідентифікації позивача та підтвердження динамічним паролем. Оскільки регулярні платежі з рахунку відкликаними не були, банк такі виконав21.02.2016 року о 05.11.28 год. на суму 3001 грн. та о 05.31.28 год. на суму 4001 грн.Із Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» випливає, що банк в даному випадку не несе відповідальність за недотримання позивачем вимог щодо захисту інформації про пароль та логін входу до системи «Приват-24», а також інформації про одноразовий пароль ОТР. Аналіз ситуації, що склалася показав, що позивачем були порушені умови і правила надання банківських послуг.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги збільшили, оскільки заборгованість збільшена до 30057 грн. На обґрунтування позову послались на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що не був зареєстрований у системі Приват24, зняття коштів з його рахунку не підтверджував.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що позивач не відмінив збільшення кредитного ліміту, заявки на блокування рахунків не поступило.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивач розповів про ситуацію, яка склалася приблизно 19-20 лютого 2016 року близько 22.30 год. позивач при ньому розмовляв із працівником банку, телефон був увімкнений на гучномовець. Представник банку все розпитував позивача, останній сказав представнику банку, що хоче заблокувати карту та не бажає піднімати кредитний ліміт. На що представник банку відповів, що карту буде заблоковано і не буде жодних проблем.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач її чоловік. 20.02.2016 року вони святкували день народження її батька. Позивач розмовляв по телефону на вулиці, потім розповів їй що телефонували з Приватбанку, повідомили що була спроба злому і треба було змінити пароль. Вдома чоловік з її братом телефонували у Приватбанк. Вона чула розмову з представником банку, позивач просив заблокувати рахунки, його запевнили, що кошти є на рахунку і вони нікуди не подінуться. Зранку прийшло СМС що кошти зняті.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20.01.2016 року, ОСОБА_2 погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Контактна інформація ОСОБА_2: мобільний телефон: НОМЕР_9

Згідно відповідей ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31.03.2016 року, від 09.03.2016 року та від 26.04.2016 року наданих позивачу, аналіз ситуації, що склалася показав, що позивачем були порушені умови і правила надання банківських послуг. З боку останнього було допущено порушення, якими він скомпрометував свою карту, назвавши третій особі її реквізити та персональні дані клієнта (пароль для Приват24, підтверджуючий код, який надійшов в смс повідомленні). Позивачу відмовлено у списанні заборгованості та не здійсненні нарахування штрафів за кредитом.

21.02.2016 року було здійснено регулярний платіж з карти НОМЕР_3 на поповнення мобільного телефону НОМЕР_10 о 05.11.28 год. на суму 3001 грн. та о 05.31.28 на суму 4001 грн., відповідно, що підтверджується інформацією наданою ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно інформації наданої начальником відділу взаємодії з правоохоронними органами Київстар від 14.09.2016 року №15120/3 за номером НОМЕР_11, 20.02.2016 року в період з 19.25.00 по 19.40.05 год. з номерів НОМЕР_1 та PrivatBank надійшло 6 смс; 20.02.2016 року о 19.43.18 год. поступив вхідний дзвінок тривалістю 40 з номера НОМЕР_12; 21.02.2016 року о 00.02.07 год. та 00.26.32 год. було здійснено вихідний дзвінок тривалістю по 7.

Відповідно до інформації з Приват24 про СМС повідомлення, які направлялись при вході у Приват24, при зміні паролей, пін-кода та іншу інформацію, на номер НОМЕР_13 було відправлено смс з номера НОМЕР_1 о 19.24.51 год,19.28.18 год., 19.29.45 год., 19.32.05 год., 19.49.10 год. та з номера PrivatBank о 19.38.20 год., 19.40.00 год.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 10.07.2017 року, заборгованість ОСОБА_2 по карті Універсальна НОМЕР_3 становить 28652, 21 грн. (26401, 22+2250, 99).

Відповідно до ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 37.2. ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев'яносто календарних днів, емітент (банк) має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Пунктами 8, 9 розділу VI Постанови Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» визначено, що емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до п.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПІН - коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Згідно п. 1.1.5.13 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт несе відповідальність в повному об'ємі за всі операції, які супроводжуються авторизацією до моменту письмової заяви блокування карти/рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Пунктом 1.1.5.14. Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Відповідно до п. 1.1.5.29 Умов та правил надання банківських послуг, Держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в Банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, а в разі підключення до послуги «Екстренні гроші» також протягом часу блокування платіжної карти.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (п.6 розділу VI Постанови Правління НБУ №705 від 05.11.2014 року).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що здійснення несанкціонованих операцій по переказу коштів з карти клієнта ОСОБА_2 відбулося через програмний комплекс Приват24. Позивач не був зареєстрований у системі Приват 24, для реєстрації останній передав третім особам контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні, що підтверджено позивачем у судовому засіданні, однак для підтвердження несанкціонованих переказів позивачу жодних сповіщень від банку не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: інформації наданої начальником відділу взаємодії з правоохоронними органами Київстар від 14.09.2016 року №15120/3 за номером НОМЕР_11 та інформації наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», операції зі списання коштів відбувалися 21.02.2016 року о 05.11.28 год. та о 05.31.28 год. Позивач здійснював телефонні дзвінки на гарячу лінію ПАТ КБ «ПриватБанк» 21.02.2016 року о 00.02.07 год. та о 00.26.32 год., та повідомив про можливе несанкціоноване зняття коштів, оскільки він передав контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні третім особам, а також попросив заблокувати його банківські рахунки, що підтверджено свідками допитаними у судовому засіданні.

Отже, несанкціоноване списання коштів із банківської карти позивача відбулося після його діалогу з представником банку, у якому він, зокрема, просив заблокувати банківські рахунки.

Суд звертає увагу на те, що 24.05.2017 року Червоноградським міським судом було винесено ухвалу, зокрема, про витребування від ПАТ КБ «ПриватБанк» записів телефонної розмови (або роздруківку тексту розмови) з працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» на гарячій лінії Банку за номером 3700, який був здійснений ОСОБА_2 із номера телефону НОМЕР_2 у період з 23.30 год. 20.02.2016 року по 02.00 год. 21.02.2016 року, однак відповідачем вимоги ухвали виконано не було.

Враховуючи те, що саме відповідач несе відповідальність та ризик збитків від здійснення операцій, які не виконував клієнт, з моменту повідомлення банку про такі платіжні операції, а списання коштів відбулося після повідомлення банку про можливість несанкціонованих операцій та прохання заблокувати банківські рахунки, суд вважає, що позов слід задовольнити у спосіб, про який просить позивач.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунку НОМЕР_3 до стану, у якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій щодо зняття коштів у сумі 7002, 00 грн. та списати нараховані у зв'язку із цим відсотки, пеню, штрафні санкції на суму 23055, 40 грн.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк»на користь Державної судової адміністрації України 640 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков