Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"06" вересня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником житлового будинку № 176-а по вул. Васнєцова в м. Маріуполі. У будинку також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 При цьому відповідач ОСОБА_2 у 1992 році, а відповідач ОСОБА_3 у 1994 році виїхали з даного будинку, після чого більше не поверталися, забрали всі свої особисті речі, у теперішній час жоден з них не проживає за вказаною вище адресою, не несуть жодних обовязків по оплаті житла та комунальних послуг, не приймають участь у поточному ремонті житлового приміщення. Так, усі витрати по утриманню будинку несе тільки позивач. Факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрованими у зазначеному житловому будинку перешкоджає позивачу реалізовувати своє право на володіння цим нерухомим майном. У звязку із чим просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком № 176-а по вул. Васнєцова в м. Маріуполі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 21.10.2013 року Третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 належить будинок № 176-а по вул. Васнєцова в м. Маріуполі, право власності на який зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2013 року за реєстраційним номером 7019755.

У відповідності до акту № 96 від 11.07.2017 року, складеного головою КСН «Перспектива», відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, але не мешкають з 1994 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1994 року, тобто понад 20 років без поважних причин, що підтверджується актом КСН «Перспектива».

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком № 176-а по вул. Васнєцова в м. Маріуполі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування будинком № 176-а по вул. Васнєцова в м. Маріуполі Донецької області.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування будинком № 176-а по вул. Васнєцова в м. Маріуполі Донецької області.

Рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов