Справа № 211/5482/16-ц
Провадження № 2/211/504/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

у відсутність:

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи виконкому Довгинцівської районної в місті ради ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що вона є власником житлового будинку № 14 по вул. Клімова м. Кривого Рогу.

28.09.1999 року у вказаному будинку було зареєстровано її доньку ОСОБА_3 разом з її малолітніми дітьми: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 2002 року її онук ОСОБА_2 (відповідач по справі) став проживати у бабусі по лінії батька, а пізніше виїхав за межі м. Кривого Рогу не скасувавши свою реєстрацію у її будинку.

У березні 2016 року ОСОБА_2 після втрати паспорту та отримання нового паспорту, знову зареєструвався у її будинку, хоча дане питання з нею не обговорював, у будинку не проживав і не проживає.

ОСОБА_2 часто змінює своє місце знаходження, його адреса їй не відома, З телефонної розмови він повідомив що не заперечує проти скасування своєї реєстрації у будинку.

ОСОБА_2 хоча не мешкає у її будинку більше 13 років, на його долю нараховуються комунальні послуги та вона самостійно має нести дані витрати за онука, що ставить її у скрутне матеріальне становище, вона є пенсіонером та отримує невелику пенсію . Крім того наявність реєстрації ОСОБА_2 у будинку, перешкоджає їй розпоряджатися її приватною власністю - вищевказаним будинком, належне йому майно у будинку відсутнє. Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням а саме належним їй житловим будинком що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Клімова, 14 та скасувати його реєстрацію у цьому домоволодінні а саме з примусовим зняттям з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним їй домоволодінням, за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Клімова, будинок 14 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове зсідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чого є оголошення у засобах масової інформації - газета «Вісті Придніпровя» від 17 01 2017 року № 2.

Представник третьої особи виконкому Довгинцівської районної в місті ради у судове засідання не з'явився, надали відгук . заперечень щодо вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення позивачу ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору на право будівництва будинку та безстроковому користуванні земельною ділянкою, належить житловий будинок № 14 по вул. Клімова (а.с. 10, 11-12).

На теперішній час в належному позивачці житловому будинку є зареєстрованим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з будинкової книги ( а.с. 6-9) та відповіді відділу адресно- довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 21 12 2016 року.

Позивачка посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 (її онук) більше 13-ти років в її будинку не проживає, належне йому майно у будинку відсутнє, його місце проживання позивачу невідоме. Ніхто не перешкоджає відповідачеві в проживанні в будинку.

В матеріалах справи міститься Акт складений мешканцями сусідніх будинків по вул. Клімова м. Кривого Рогу ( а.с. 13), із змісту якого випливає, що онук ОСОБА_1 ОСОБА_2 не проживає за адресою свого місця реєстрації - у будинку № 14 по вул. Клімова м. Кривого Рогу з 2002 року .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила факт не проживання відповідача ОСОБА_2, у належному ОСОБА_1 житловому будинку № 14 по вул. Клімова м. Кривого Рогу з 2002 року по даний час.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР,ст. 405 ЦК України).

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у житловому будинку № 14 по вул. Клімова м. Кривого Рогу з 2002 року по даний час.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2О не проживає у вказаному житловому будинку з 2002 року без поважних причин ( тобто понад один рік), доказів стосовно поважних причин непроживання відповідача в будинку в судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним в судовому засіданні не встановлена.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме спірним житловим будинком, розташованим за вказаною адресою, у зв'язку з відсутністю у ньому без поважних причин понад одного року.

Однак позов в частині скасування реєстрації ОСОБА_2 у даному спірному житловому будинку а саме з примусовим зняттям його з реєстраційного обліку, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Таким чином рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 14 по вул. Клімова м. Кривого Рогу є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 213,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Клімова, будинок 14, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6