У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права особистої приватної власності на ? частину квартири,-

встановила:

До Токмацького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без шлюбу, про визнання за ним права особистої приватної власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, про визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, стягнення з відповідача судового збору та інших судових витрат, підтверджених платіжними документами.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Як розяснено в п. 7 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року Пленуму Верховного суду України, позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» N2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно п.1 пп. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014 р. № 358 Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (далі - оподаткування), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок (далі - звіт про оцінку), що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту. Строк дії звіту про оцінку, що становить не більш як шість місяців з дати оцінки, зазначається в такому звіт.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

В свою чергу, матеріали позовної заяви містять відомості про проведення оцінки спірного майна від 26.12.2016 року. Отже, в зв'язку застарілістю оціночної документації, реальний розмір вартості частин квартири визначити неможливо, відтак і неможливо дійти висновку про необхідний розмір до сплати судового збору.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна та сплатити судовий збір відповідно до оцінки майна.

Також, в позовній заяві не зазначено про наявність чи відсутність осіб, зареєстрованих за адресою спірної квартири, враховуючи, що рішення суду може вплинути на права та законні інтереси таких осіб, що мають право на користування спірною нерухомістю.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За таких обставин, суддя вважає, що позивачем не виконано вимоги ст. 119 ЦПК України, а тому позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу 5-ти денного строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, про визнання права особистої приватної власності на ? частину квартири залишити без руху.

Надати позивачу строк пять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення вказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: