КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2981/16-ц
Провадження № 2/488/305/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Бучневій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради, третя особа: П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить:

- встановити факт належності ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючого документу - Дублікату договору купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1

- визнати за ним - ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що після смерті його батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку разом із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3

На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, як рідний син, і який спадщину прийняв, звернувшись до П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Державним нотаріусом П"ятої Миколаївської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача, було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено через те, що право власності спадкодавця на спірний житловий будинок не було зареєстровано у встановленому законом порядку, і у дублікаті договору купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 від 26.05.1989р. за № 1222, прізвище спадкодавця вказано як "ОСОБА_4", а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено як "ОСОБА_4".

Тому через неможливість в позасудовому порядку вирішити дане питання позивач звернувся до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені у позові, підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явиласґя, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність та визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - Миколаївська міська рада надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Третя особа - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора у заяві про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Миколаєві помер батько позивача - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_3

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю на праві власності на підставі дублікату договору купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку від 26.05.1989р. за № 1222, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, що підтверджується копією дублікату договору купівлі - продажу від 26.05.1989р. за № 1222 та довідкою Миколаївською МБТІ від 19.05.2014 року за № 2-1896 (а.с.19,26).

Із копії спадкової справи № 241/2001 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, заведеної П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, вбачається, що останній на випадок своєї смерті заповіту не залишив.

Із наявної у матеріалах справи довідки КП ДЄЗ "Океан" від 27.11.2009 р. вбачається, що на час смерті ОСОБА_4, разом із ним проживали та були зареєстровані: його неповнолітній на той час син, позивач по даній справі - ОСОБА_2, та його колишня дружина, відповідач по справі - ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. був розірваний, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу був зроблений актовий запис № 402 від 20.11.1996 р.

Також із матеріалів справи вбачається, що 25.06.2001 р. відповідачка подала заяву до П"ятої Миколаївської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку як на майно, що було набуто у шлюбі зі спадкодавцем. Однак відповідне свідоцтво відповідачка не отримала.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, як син, який спадщину в установленому законом порядку прийняв.

Інших спадкоємців першої черги за законом судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які перелічені в частині 1 цієї норми. Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами доведений факт належності ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючого документу - Дублікату договору купівлі - продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 від 26.05.1989р. за № 1222, згідно п.5 ч.2 ст. 234, ст. 235, ст.ст. 256-259 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення".

Встановлення даного факту має для позивача ОСОБА_2 юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4

Згідно ст. 548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч.5 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.2 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

Із наявної у справі довідки Миколаївського ММБТІ за № 379 від 15.02.2017 р. вбачається, що житловий будинок літ. А-1, гараж літ. Б., душ літ.Г., вбиральня літ. Д., навіс літ. Жпд, - не належать до самочинного будівництва та не потребують здачі до експлуатації, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна , затв. Наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. за № 127.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, правовстановлюючого документу - дублікату договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1, який був укладений 06.05.1989 року між ОСОБА_5, що діяв за дорученням ОСОБА_6, з однієї сторони, та ОСОБА_7, з другої сторони, та посвідченого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 1222.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І. Селіщева