Справа № 390/1950/16-ц
Провадження № 2/390/107/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Рац М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що є власником житлового будинку за адресою: с. Велика Северинка, вул. Романа Крадожона, 25, Кіровоградського району Кіровоградської області, з 14.12.1995 року зареєстрував у вказаному будинку ОСОБА_2, а з 20.05.2008 року ОСОБА_3, які мешкали за вищевказаною адресою до червня 2008 року, на даний час не проживають а лише зареєстровані, позивач вимушений сплачувати комунальні платежі виходячи з розрахунку кількості зареєстрованих у квартирі осіб, тобто і за них включно. На сьогоднішній день відносин з відповідачами не підтримує. Добровільно виписатися відповідачі не бажають, а тому звернувся з позовною заявою до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 та Кіровоградської області, вул. Романа Крадожона, 25, у вказаному будинку зареєстровані дружина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою від 07 листопада 2016 року № 1943 виданою Великосеверинівською сільською радою Кіровоградського району та Кіровоградської області.

Згідно свідоцтва на право власності виданого на підставі рішення Великосеверинівської сільської ради від 30.07.2003 р. № 63/43 в обмін договору купівлі-продажу від 10.02.1992 р. № 11 встановлено, що позивачу належить 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: с. Велика Северинка по вулиці Кірова, 25 зараз ОСОБА_4, 25, Кіровоградського району та Кіровоградської області.

Згідно акту підтвердження не проживання від 21.09.2016 року встановлено, що свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5 та Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 60 ЦПК, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. При цьому, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 ЦК України 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, а лише зареєстровані, тобто фактично не проживають та не сплачують комунальні послуги, а тому заявлений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 197, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному будинку за адресою: с. Велика Северинка Кіровоградського району та Кіровоградської області по вул. Романа Крадожона, 25.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному будинку за адресою: с. Велика Северинка Кіровоградського району та Кіровоградської області по вул. Романа Крадожона, 25.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя