печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді – Писанця В.А.,

при секретарі – Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 03 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернувся до суду із клопотанням і просить дати дозвіл на примусове виконати на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 03 березня 2015 року у справі № АС№545в/2014 у відповідності до якого стягненню підлягають з Unifront Impex LLP 12 301 086,00 дол. США основного боргу, 979 175,12 дол. США пені, 47 659,37 дол. США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 13 327 920,49 дол. США. Клопотання обґрунтовано невиконанням в добровільному порядку боржником рішення.

В судове засідання представник стягувача ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Боржник Unifront Impex LLP в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав.

Суд вивчивши клопотання, додані до нього документи, прийшов до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо надання дозволу на виконання вказаного рішення суд виходить з наступного.

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно частини 1 статті 390 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено з підстав визначених ч. 2 ст. 396 ЦПК України.

Згідно ст.7 цієї Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав. Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Згідно ст. 8 вказаної Угоди виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення; докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Відповідно до ст. 9 вказаної Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане  рішення  компетентного  суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша Сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності; докази про повідомлення іншої Сторони про процес;

Зокрема, стягувачем надано довідку про те, що боржник був своєчасно повідомлений належним чином, про що свідчить підтвердження засобів поштового зв'язку. Вказані повідомлення додано до довідки.

Встановлено, що у рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 03 березня 2015 року у справі № АС№545в/2014, у відповідності до якого стягненню підлягають з товариства Unifront Impex LLP 12 301 086,00 дол. США основного боргу, 979 175,12 дол. США пені, 47 659,37 дол. США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 13 327 920,49 дол. США, що підтверджується довідкою № 4082/14-Б від 05 червня 2015 року, видану Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

За таких обставин рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до частини 8 статті 395 Цивільного процесуального кодексу України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного розмір заборгованості Боржника в перерахунку на гривні, станом на день постановлення ухвали, складає 353 140 579,67 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7-9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ст. ст. 390-395 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В:

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 03 березня 2015 року у справі № АС№545в/2014 у відповідності до якого стягненню підлягають з товариства Unifront Impex LLP 12 301 086,00 дол. США основного боргу, 979 175,12 дол. США пені, 47 659,37 дол. США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 13 327 920,49 дол. США, виходячи з курсу долара США, що складає за курсом Національного банку України – 353 140 579,67 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через районний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя               В. А. Писанець