Справа № 275/506/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді Лівочки Л.І.,

при секретарі- Дубчак Н.В.,

за участю: преставника відповідача- Штундюка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14.02.2008 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ " Приватбанк", та ОСОБА_1 14.02.2008 року було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Свої зобов"язання з передачі грошових коштів банк виконав.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 24659,43 гривні, яка складається з заборгованості: по кредиту в сумі 14600,76 грн., по процентах -7896,32 гривень, по пені та комісії 750 гривень, штрафу (фіксована частина) 250 гривень, штрафу( процентна складова)- 1162,35 гривень.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 24659,41грн. та сплачений судовий збір у розмірі 246,59 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача -ОСОБА_2 в суді позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити у зв"язку з пропуском позивачем строку позовної давності, так як відповідачем було укладено кредитний договір на термін, що відповідає дії картки, тобто на два роки. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки звернувся до суду 19.08.2015 року. Крім того, відповідач не визнає суму позову, оскільки кредит в такому розмірі, як зазначено в позовній заяві 15000 гривень він не отримував, а отримав лише 1300 гривень.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 14.02.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 1300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором ( а.с. 8-14).

Договір був укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку ОСОБА_1 ( а.с.8).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_1, останній погодився, що вказана заява разом із пам"яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка становить між сторонами договір про надання банківських послуг. Умови і правила, викладені на банківському сайті , складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Даних про те, що відповідач приєднується до даних Умов і правил не в повному обсязі послуг, які надає банк по даним Умовам та правилам, заява не містить ( а.с. 8).

Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що крім встановленого кредитного ліміту на картку Банк надає кредит у вигляді відновлювальної і не відновлювальної лінії. Особливістю кредитного ліміту є те, що кредит, який надається банком в межах встановленого ліміту заборгованості використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієн, використавши та погасивши всю заборгованість за кредитним лімітом , може знову користуватися кредитними коштами у межах, що не перевищує визначеного кредитними коштами ліміту.

Умовами також передбачена можливість односторонньої зміни Банком інших невідємних частин договору: розмір відсоткової стаки за кредитом, тарифи можуть змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пунктах Умов та правил. Відповідно до Умов та правил позичальник зобов"язується отримувати виписки про стан картрахунків та здійсненні операції по картрахункам. Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівкому порядку. Боржник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом відсотками за його використання, за перевитрати ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов"язання за договором на вимогу Банку боржник зобов"язаний повернути кредит ( у тому числі прострочений кредит та овердрафт), сплатити винагороду банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов"язань, передбачених цим договором позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф . Відповідно до п.6.4 Умов за незгодою зі зміною Правил та/або " Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті позичальник зобов"язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Судом встановлено, що позивач при зміні кредитного ліміту за даним договором, який з 06.06.2011 року встановлений у розмірі 15000грн., діяв відповідно до Умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 145).

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов"язання виконував неналежно, передбачені умовами договору платежі вносив несвоєчасно.

За розрахунком банка станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 24659,43 гривні, яка складається з заборгованості: по кредиту в сумі 14600,76 грн., по процентах -7896,32 гривень, по пені та комісії 750 гривень, штрафу (фіксована частина) 250 гривень, штрафу( процентна складова)- 1162,35 гривень.

Відповідно до ст. 256 ЦК Україгни позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановалюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка порушила ( ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справаі № 6-14цс 14, згідно правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі- зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 257 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Пунктом 3.1.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню терміну дії відповідна Картка продовжується Банком на новий термін ( шляхом надання клієнту Картки з новим терміном дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення терміну дії) не поступило письмової заяви про закриття Картрахунку.

Відповідно до наданих позивачем доказів, які не спростовані відповідачем, ОСОБА_1 по договору б/н від 14.02.2008 року було видано дві кредитні картки:

-266751 зі строком дії до 31.01.2012 року,

- 274309 зі строком дії до 30.11.2015 року( а.с. 144).

Відповідно до наданих позивачем роздруківок по вказаним карткам вбачається, що відповідач активно користувався картками та здійснював по них платежі банку..

З урахуванням останнього дня дії картки- 30.11.2015 року( дата повернення кредиту в повному обсязі), дати звернення позивача до суду 19.08.2015 року, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності при зверненні з позовом до суду.

Крім того, сплативши 31.10.2014 року платіж на користь банку ОСОБА_1 перервав позовну давність для щомісячних платежів, нарахованих позивачем до цієї дати( а.с. 154).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредита у розмірі 14600,75грн. та процентами за користування кредитом у розмірі 7896,32грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК України строк позовної давності зі стягнення неустойки становить один рік.

Пеня нарахована позивачем з 30.11.2014 року по 30.06.2015 року в сумі 750 грн., в межах строку позовної давності, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов"язання внаслідок односторонньої відмови від зобов"язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов"язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов"язання незалежно від виду неустойки ( штраф або пеня).

Статтею 61 Конституціїх України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено нарахування пені у разі виникнення прострочених зобов"язань на суму від 100 гривень та нарахування штрафів у разі порушення строків платежів.

Тобто, умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення (порушення строків виконання, несвоєчасне виконання) грошових зобов"язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення , але не менше встановленого договором ( наказів банку) розміру пені за місяць з можливістю збільшення такого мінімального розміру у разі виникнення прострочення за другий місяць поспіль.

Таким чином, застосування і штрафу ( у твердій грошовій сумі), і пені, пов"язано із порушенням позичальником строків виконання грошових зобов"язань за договором.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення ( в даному випадку строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором) не узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові по справі № 6-2003 цс 15 від 21.10.2015 року, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами при застосуванні таких норм права.

В частині вимог банку про стягнення з відповідача штрафів на загальну сумму 1412,35грн. необхідно відмовити із зазначених підстав.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка станом на 30.06.2015 року становить 23247,98гривень , з яких:

- заборгованість за кредитом- 14600,76грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом-7896,32 грн.;

- заборгованість за пенею-750грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 232,47грн.( пропорційно до суми задоволених вимог).

На підставі ст.ст. 257, 258, 261, 509, 525, 526, 559, 611, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23247, 98 ( двадцять три тисячі двісті сорок сім гривень дев"яносто вісім копійок), що складається з заборгованості за кредитом - 14600,76грн., заборгованісті по процентам за користування кредитом-7896,32 грн., заборгованісті за пенею-750грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 232,47гривень .

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. І. Лівочка