Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5729/17 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 57 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Гансецької І.А., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживача,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. З 1994 року він є споживачем послуг з теплопостачання, які надає комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго».

Відповідач систематично порушує його право як споживача, оскільки нараховує плату за послуги із централізованого опалення з урахуванням площі ванної кімнати та вбиральні, які раніше опалювались за рахунок гарячого водопостачання. З травня 2014 року припинено постачання гарячої води до належної йому квартири, внаслідок чого у ванній кімнаті та вбиральні, які не обладнані батареями та іншими тепловіддавальними поверхнями, температура повітря не відповідає санітарним та будівельним нормам.

ОСОБА_1 також вказує, що з метою забезпечення обігріву приміщень ванної кімнати та вбиральні він змушений користуватись електрообігрівачем та сплачувати додаткові кошти за спожиту електричну енергію. Так, за період з травня 2014 року по травень 2017 року він сплатив за обігрів вказаних приміщень 1654 грн. 04 коп.

Окрім того, протягом періоду з жовтня 2014 року по березень 2017 року ним зайво сплачені кошти у розмірі 1027 грн. 41 коп. за опалення ванної кімнати та вбиральні.

Також вказує, що неправомірні дії відповідача призвели до погіршення стану його здоровя, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

З огляду на вищезазначене, просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок плати за послуги із централізованого опалення та виключити площу ванної кімнати і вбиральні, яка складає 3,6 кв.м., з опалювальної площі, відшкодувати завдані йому збитки в сумі 2681,45 грн., та стягнути з відповідача 5000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 27 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що відсутність гарячого водопостачання у належній йому квартирі є підставою для виключення площі ванної кімнати та вбиральні із загальної площі, яка враховується при обчисленні плати за надані відповідачем послуги.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не взяв до уваги положення постанов КМУ від 8 червня 1996 року №619, від 9 грудня 1999 року №2246, Кодексу газорозподільних систем, а також не врахував ту обставину, що ванна кімната та вбиральня розташовані у коридорі, який також не опалюється.

З урахуванням викладеного та обставин справи, просив відшкодувати завдану відповідачем моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

На думку представника відповідача, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг КП «Житомиртеплокомуненерго» щодо централізованого опалення квартири №180, розташованої за адресою: м. Житомир, бульвар Польський, №15. Плата за надані послуги обчислюється з урахуванням загальної площі квартири, в тому числі й ванної кімнати та вбиральні.

Долучена до матеріалів справи довідка відповідача від 26 січня 2015 року свідчить про те, що гаряче водопостачання у вказаній квартирі відсутнє з травня 2014 року. Нарахування плати за послуги з гарячого водопостачання не проводиться.

Відповідно до п.2 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних.

Підпунктом 4 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, також передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів ( норм) споживання.

В судовому засіданні досліджувався акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг від 22 лютого 2017 року, у якому зазначено, що температура повітря у вказаній квартирі відповідає встановленим показникам.

Таким чином, передбачені законодавством підстави для перерахунку відповідачем розміру плати за надані послуги відсутні.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, опалювальна площа визначається як загальна площа квартири без врахування площі лоджій, балконів, терас. Вилучення із загальної площі квартири приміщень, в яких не встановлені опалювальні прилади, зокрема, ванної кімнати та вбиральні, зазначеними Правилами не передбачено.

Посилання позивача на положення постанов КМУ №2246 від 9 грудня 1999 року, від 8 червня 1996 року №619, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а також на Кодекс газорозподільних систем, не спростовує висновків суду.

Так, зазначеними нормативними актами передбачено, що опалювальна площа загальна опалювальна площа обєкта споживача без урахування площі лоджій, балконів, терас, а також площі приміщень, де відсутні тепловіддавальні поверхні ( радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), які безпосередньо не зєднані з опалювальними приміщеннями дверними та іншими отворами.

Оскільки приміщення ванної кімнати та вбиральні зєднані дверними блоками з коридором, нагріте опалювальними приладами повітря поширюється у межах всієї квартири.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 312,313, 314, 35, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді: