Справа №731/394/17
Провадження №2-з/731/4/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року смт.Варва

Суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Савенко А.І. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про поділ майна подружжя та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. 12 вересня 2017 року було відкрито провадження по справі.

Разом із позовною заявою, позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначає, що причиною, у звязку з якою необхідно забезпечити позов, є попередження можливості відчуження майна відповідачем ОСОБА_2 та унеможливлення виконання рішення суду. Просить постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт на земельну ділянку, розміром 1095 м.кв., кадастровий номер :01:005:0579, яка розташована за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. 50 річчя Перемоги, 22 (вул.. ОСОБА_3); квартиру розташовану за адресою:с.м.т. Варва, АДРЕСА_1, які зареєстровані на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1

У відповідності до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», клопотання про забезпечення позову розглядається після відкриття провадження у справі.

Розгляд справи суд проводить відповідно до ст. 153 ЦПК України.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої заяви частково з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України. Так, відповідно до п. 2 ч. 2 згадуваної статті у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31.05.2011 року № 4-рп/2011 інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову. Аналіз зазначених положень Кодексу дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Пленум Верховного суду України у п.1 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Згідно з п.4, 10 вказаної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Досліджуючи матеріали заяви, а також цивільного позову, суд вважає дійсним ризик відчуження спірної земельної ділянки, та відповідно обґрунтованою вимогу щодо накладення арешту на земельну ділянку :01:005:0579, яка розташована за адресою: Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. 50 річчя Перемоги, 22 (вул. ОСОБА_3), оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно від 05.09.2017 року - дата державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,1095 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - 26.12.2012 року, отже право власності у відповідача на земельну ділянку виникло за час шлюбу. Крім того, зважаючи на те, що окрім вказаної ділянки предметом спору є обєкт незавершеного будівництва, який розміщений на вказаній ділянці, ризик переходу права власності на вказане майно є більш суттєвим. Втім, зважаючи на характер спору накладення арешту на вказану земельну ділянку в повному обсязі не є співмірним.

Враховуючи вказане обґрунтування, характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, обсяг заявлених позивачем позовних вимог, пересвідчившись, що на момент постановлення ухвали спір по суті не вирішений, беручи до уваги, що забезпечення позову має тимчасовий характер, дотримуючись принципу співмірності із заявленими позивачем вимогами, та наявність обставин, які дають підстави вважати, що невжиття заходів із забезпечення позовних вимог по даній цивільній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає необхідним для забезпечення позовних вимог, накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачеві, а саме: на ? частину земельної ділянки, шляхом заборони здійснювати відчуження вказаного нерухомого майна, оскільки даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Однак, вимога щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру розташовану за адресою:с.м.т. Варва, АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Вказане майно, зареєстровано на імя ОСОБА_2, і згідно інформаційної довідки, підстава виникнення права власності на квартиру за адресою:с.м.т. Варва, АДРЕСА_1 був договір дарування, серії та номер 141, виданий 16.02.2016 року приватним нотаріусом Варвинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 Підставами для задоволення позову в частині визнання вказаної квартири спільним майном подружжя є істотне збільшення вартості вказаного майна, однак, як до позовної заяви так і до клопотання про накладення арешту позивачем не надано доказів останнього.Отже, відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову, суд не знаходить на даний час достатніх підстав, що дозволяють вважати, що відповідач є порушником права позивача, що обумовлено сутністю відповідної частини позовних вимог та поданих доказів.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України „Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень покладається зокрема на органи державної виконавчої служби, у порядку виконання судових рішень згідно до Закону України „Про виконавче провадження".

Вимога про стягнення судових витрат за подання заяви про забезпечення позову не підлягає вирішенню на даній стадії розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, а саме: ? частину земельної ділянки розміром 1095 м.кв., кадастровий номер :01:005:0579, яка розташована за адресою: Чернігівська обл., смт.Варва, вул.50 річчя Перемоги, 22 (вул. ОСОБА_3), земельна ділянка 22, шляхом заборони відчуження вказаної частини майна.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити Варвинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області.

Копію ухвали негайно надіслати позивачу, та відповідачу після фактичного виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.І.Савенко