Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1672/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

секретаря - Климус Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, в особі представника- Русаля І.І. звернулися до суду із позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частині житлового будинку із господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В мотивування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5 Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,41 га, яка розташована на території Баламутівської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно заповіту від 09.08.2011 року ОСОБА_5 зробив розпорядження своїм майном, а саме: житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а земельну ділянку, площею 0,41 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на територіїБаламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області заповів ОСОБА_3

Позивачі посилаються на те, що в установленому порядку прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем ОСОБА_5 до часу відкриття спадщини. На даний час звернулися до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтв про право власності на спадщину, проте у видачі їх їм відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

В судове засідання позивачі та представник позивачів не з"явилися, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтритмують повністю та просять їх зодовільнити.

Представник територіальної громади с. Баламутівка Заставнівського району в судове засідання не з"явився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.17).

За нормами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,41 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 09.09.2011 року (а.с.18), посвідченого секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі № 147, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий ОСОБА_5 зробив розпорядження своїм майном, а саме: житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_4; земельну ділянку, площею 0,41 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області заповів ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку спадкового майна померлого ОСОБА_5 при спадкуванні за заповітом відсутні.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 разом із ним проживали: син- ОСОБА_3 та донька- ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Баламутівської сільської ради Заставнівського району № 1921 від 30.11.2016 року (а.с.21).

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, однак у видачі свідоцтв нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_5, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.12.2016 року (а.с. 31).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 № 69.

Згідно копії облікової картки об"єкта погоспордарського обліку на 2011-2015 роки, за об"єктом погосподарського обліку №0419-1 значиться житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 (а.с.28-29).

Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ (а.с.40), технічного паспорта (а.с.35-39) житловий будинок, який розташований по вул. Миру, 18 в с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_5 і збудований у 1960 році, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3. інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що за життя ОСОБА_5 набув право власності на вказаний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачами, як спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 35-39).

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235, 1268,1269,1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині житлового будинку загальною площею 54,40 кв.м., житловою площею 32,00 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 в порядку спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Пухарєва