АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1490/17 Головуючий 1 інст. - Короткий І.П.
Категорія: зняття арешту
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2016 року

за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом, в якому просив зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дряпко О.О. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відкрито спадкову справу, та повідомлено про те, що постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Ципліцького Д.О. від 25 грудня 2008 року було накладено арешт на нерухоме майно, що належало ОСОБА_4 та оголошено заборону на його відчуження.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалось на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з положень статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» та тих обставин, що позивач не довів, що вказана квартира належить йому, а не боржникові ОСОБА_4 Суд вважав недоведеними вимоги позивача.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погодитись не може, оскільки він не відповідає обставинам справи.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року (зі змінами від 25 травня 1998 року № 5) містяться роз'яснення щодо того, хто є належним відповідачем по цій категорії судових справ, а саме відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Аналогічні роз'яснення містяться і у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14.

Отже, при накладанні арешту відділ ДВС ( як і суд) є «посередником» між особою, в інтересах якої накладається арешт, та особою, на майно якої накладається арешт. Саме між цими особами існують спірні правовідносини. Дані особи зацікавлені в результаті розгляду справи про зняття арешту з майна, рішення суду стосується їх прав та обов'язків.

Тому у справах про зняття арешту з майна належним відповідачем є особа, в інтересах якої накладено арешт.

Доводи представника позивача в апеляційній скарзі на те, що позивач звертався до Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, де йому було повідомлено про відсутність на виконанні державних виконавців відділу виконавчих проваджень за якими боржником є ОСОБА_4, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки належних доказів суду з цього приводу не надано.

У разі відсутності відомостей про стягувача у виконавчому провадженні, за яким було накладено арешт на нерухоме майно, позивач не позбавлений права звернутися у суд зі скаргою в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

З врахуванням викладеного, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 з підстав,передбачених пунктами 3, 4 частиною 1 стаття 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313, 314, 316, 317, 319, ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з інших підстав.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський