Справа № 484/3387/14-ц
Провадження № 6/484/4/17
Ухвала

іменем України

10.01.2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську Миколаївської області подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 погодженого начальком відділу Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ про розшук боржника ОСОБА_2

встановив:

26 грудня 2016 року старший державний виконавець Літвіненко О.Д. звернулась до суду з подання про розшук боржника по аліментам ОСОБА_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування зазначила, що за виконавчим листом від 05.12.2014 року виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ОСОБА_2 зобовязаний до сплати аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини, починаючи з 19.08.2014 року. 09.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Боржник не виконує рішення суду в добровільному порядку, не зявляється до відділу державної виконавчої служби на виклики державного виконавця та не проживає за адресою, вказаною у виконавчому документі. Заборгованість по аліментам станом на 14.12.2016 року становить 25773 грн.48 коп.

Державний виконавець до суду не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов слідуючого.

Пунктом 10 Закону від 04.11.2010 № 2677-VI передбачено, що державний виконавець може звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В силу ч. 1 ст. 6 Закону № 2677-VI державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено абзацами 4, 5, 11 статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини (ч. 1 ст. 40 Закону № 2677-VI).

Згідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802; в редакції на час виникнення спірних правовідносин) перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 09.12.2014 року відкрито виконавче провадження № 45744560 з виконання виконавчого листа Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 вересня 2014 року № 2/484/1382/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісяця на утримання доньки Єлизавети аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до повноліття дитини, починаючи з 19.08.2014 року.

Місце проживання боржника зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка належить йому праві приватної спільної власності відповідно до відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Державний виконавець перевірив наявність ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання та склав акт про відсутність його за вказаною адресою, однак даний акт суд не може прийняти як належний доказ, окільки він складений у відсутність понятих та свідків, лише за підписом самого державного виконавця.

Державний виконавець не вирішив питання про можливість реалізації арештованого майна, що належить боржнику.

В поданні навіть не зазначено місця народження боржника.

Таким чином, перед зверненням до суду з поданням про розшук ОСОБА_2 державний виконавець не вжив усіх заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника, а тому подання не підлягає задоволенню.

Керуючисть ст.. 375 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити старшому державному виконавцю Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 в задоволенні подання про розшук боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пяти діб з моменту отримання ухвали.

Суддя: