Провадження №4-с/523/38/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи- Солошенка С.Ю

представника субєкта оскарження ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області - державного виконавця Войтенка В.В., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся із скаргою на дії заступника начальника першого Суворовського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області - державного виконавця Войтенка В.В.. Скаржник вважає, що незаконними діями службової особі ДВС порушені його право на житло, гарантоване Конституцією України. В звязку з чим, він просить:

- Визнати дії заступника начальника Суворовського відділу ДВС в м. Одеса ГТУЮ в Одеський області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 неправомірними;

- Визнати постанову від 18.11.15 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) про повернення виконавчого документа суду, який його видав, неправомірною та скасувати;

- Зобов'язати заступника начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у чіткий відповідності до вимог, встановлених даними нормами - із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_3;

- Зобов'язати начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, відповідно до закону затвердити постанову про закінчення виконавчого провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_3.

При цьому, скаржник посилається на те, що державний виконавець після поновлення виконавчого провадження з 16.12.2014р. не здійснював жодних виконавчий дії, а тому повинен був закінчити виконавче провадження та зняти арешт з майна. В той же час, державний виконавець повернув виконавчий лист, а не закінчив виконавче провадження.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала заявлені вимоги, а також пояснила, що державний виконавець повинен бути закінчити виконавче провадження, а не повернути виконавчий лист.

Представник субєкта оскарження заступника начальника Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, який одночасно представляв інтереси начальника відділу ОСОБА_4 пояснив, 16.11.2015р. у звязку з реорганізацію відділів ДВС виконавче провадження було передано до новоутвореного відділу ДВС. 18.11.2015р. представник боржника надав державному виконавцю ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11.09.2014р. про відкриття апеляційного провадження №22-ц/785/8243/14, у звязку з чим, на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» була прийнята постанова про повернення виконавчого листа. Він також пояснив, що до цієї дати державному виконавцю достовірно не було відомо про існування апеляційного провадження, незважаючи на його звернення з відповідним запитом до Суворовського районного суду м. Одеси.

Представник заінтересованої особи стягувача заперечував проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Так, 17.07.14р. заступник начальника Першого Суворовського відділу ОМУЮ ОСОБА_2 відкрив виконавче провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси № 523/2014/14-ц від 08.07.14р..

Постановою від 03.09.14р. накладено арешт на 1/2 частини квартири № 57 в будинку № 18 по Десантному бульвару в м. Одеса, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

01.10.14р. оголошено розшук автомобіля боржника.

Постановою від 24.10.14 державний виконавець зупинив виконавче провадження в зв'язку з розшуком автомобіля боржника «до розгляду справи по суті» на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV виконавче провадження може бути зупинено: у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи,

транспортних засобів боржника або розшуку дитини.

В звязку з чим, державний виконавець мав право зупинити виконавче провадження.

13.11.14 р. канцелярія відділу ДВС зареєструвала відповідь заступника начальника УДАІ Одеської області без дати та вих. № про те, що автомобіль знято з реєстрації, в зв'язку з чим неможливо оголосити його розшук.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV державний виконавець виносить вмотивовану постанову про

зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями

37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець.

У відповідності до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV виконавче провадження зупиняється у випадках,

передбачених: пунктами 3, 4, 6-10 і 12-14 частини першої статті 37 цього

Закону, пунктами 2-5 частини першої статті 38 цього Закону, - до

закінчення строку дії зазначених обставин.

Частиною 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV встановлено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів

з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю

постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою

або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у

триденний строк.

Однак тільки 16.12.14р. державний виконавець своєю постановою поновлює виконавче провадження.

В судовому засіданні державний виконавець Войтенко В.В. не пояснив суду про обєктивні причини затримання поновлення виконавчого провадження. В звязку з чим, суд вважає, що в даному випадку відбулась неправомірна бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Однак, оскільки в скарзі скаржник не просить визнати неправомірну бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного поновлення виконавчого провадження, то суд, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, не повинен визнати таку діяльність неправомірною.

15.09.15р. постановою начальника відділу ДВС матеріали виконавчого провадження в зв'язку з реорганізацією Першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ передані Суворовському відділу ДВС.

Судом також встановлено, що, починаючи з 16.12.14р. до 15.09.15р. (тобто протягом 9 місяців) у даному виконавчому провадженні не здійснено жодної виконавчої дії.

В матеріалах виконавчого провадження є заява представника боржника ОСОБА_5 про наявність оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.07.2014р., проте до цієї заяви не було долучена копія ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Вищевказана ухвала апеляційного суду Одеської області від 11.09.2014р. дійсно є наявною в матеріалах виконавчого провадження, проте невідома дати її отримання.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до

виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Постановою державного виконавця від 18.11.15 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) було повернуто виконавчий документ в орган, що його видав.

На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказана постановою є правомірною, оскільки згідно ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV , державний виконавець повинен був саме повернути виконавчий документ, а не закінчити виконавче провадження.

Так, згідно п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з

виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови

про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, з врахуванням строку, на який виконавче провадження було зупинено на 53 дні з 24.10.14 до 16.12.14, дане виконавче провадження відповідно до закону мало бути закінченим станом на 13.03.15.

На цю дату державний виконавець зобов'язаний був винести постанову про закінчення виконавчого провадження, чого не зробив, чим порушив вимоги п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим, в даному випадку є наявна неправомірна бездіяльність державного виконавця, а не його дії.

Однак, оскільки в скарзі скаржник не просить визнати неправомірну бездіяльність державного виконавця щодо несвоєчасного закінчення виконавчого провадження, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, не повинен визнати таку діяльність неправомірною.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій заступника начальника Суворовського відділу ДВС в м. Одеса ГТУЮ в Одеський області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 неправомірними, визнання постанову від 18.11.15 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) про повернення виконавчого документа суду, який його видав, неправомірною та скасувати, зобов'язання заступника начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у чіткий відповідності до вимог, встановлених даними нормами - із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_3, зобов'язання начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, відповідно до закону затвердити постанову про закінчення виконавчого провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_3 на дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області - державного виконавця Войтенка В.В. про

про визнання дій заступника начальника Суворовського відділу ДВС в м. Одеса ГТУЮ в Одеський області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 неправомірними,

про визнання постанови від 18.11.15 у виконавчому провадженні № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) про повернення виконавчого документа суду, який його видав, неправомірною та скасувати,

про зобов'язання заступника начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у чіткий відповідності до вимог, встановлених даними нормами - із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_3,

про зобов'язання начальника Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, відповідно до закону затвердити постанову про закінчення виконавчого провадження № 114/2 (№ за ЄДРВП 44039178) від 17.07.14 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-и днів з дня оголошення ухвали.

Суддя