233 № 233/3223/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
при секретарі Вареніченко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, -
04 липня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, в якій вона просить надати дозвіл її дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий багаторазовий виїзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції) у м. Макіївка Донецької області, тимчасово окуповану територію України (АР Крим) у м. Ялта та на багаторазовий виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України у м. Білгород-Дністровський Одеської області, з метою спілкування з родичами, оздоровлення, навчання та відпочинку, зумовлених потребою нормального фізичного, духовного і морального розвитку дитини, у її супроводі без дозволу та супроводу батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком з дати набрання судовим рішенням чинності до 01 жовтня 2018 року.
28 серпня 2017 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1, згідно якої позивач зазначила, що має намір відпочити з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою оздоровлення останньої, в санаторії «Южний» у м. Ялта АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, строком один місяць у період з червня по серпень 2018 року, в залежності від наявності путівки.
Крім того, 12 вересня 2017 року позивачем до суду надані додаткові пояснення по справі, згідно яких вона з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, планує поїздки до м. Макіївки Донецької області, на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції), на свята та дні народження їх родичів, а саме: з 09 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_7 день народження ОСОБА_5 - батька позивача та дідуся малолітньої ОСОБА_4, з 26 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року на свята Новий рік та Різдво, з 06 березня 2018 року по 20 березня 2018 року, оскільки в м.Макіївка вона жила все життя і там залишились жити її родичі, друзі та знайомі, з яким вона бажає відсвяткувати свій день народження ІНФОРМАЦІЯ_2, з 28 квітня 2018 року по 12 травня 2018 року на травневі свята, з 23 липня 2018 року по 06 серпня 2018 року, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_10 день народження бабусі позивача - ОСОБА_6, а також з 06 вересня 2018 року по 20 вересня 2018 року, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_9 день народження дідуся позивача - ОСОБА_7. Дати народжень позивача та її родичів, а також родинний зв'язок між ними підтверджується копіями відповідних документів, наявних в матеріалах справи.
У судове засідання позивач та її представник не з'явились, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в який просив справу розглядати за його відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 14.09.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Суд, з'ясувавши позицію позивача, дослідивши обставини справи, оцінивши докази надані на їх підтвердження дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження чого до позовної заяви була долучена копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 (актовий запис № 1052, складений 02.12.2014 р. Міським відділом ДРАЦС Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області).
Відповідно до копії рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/987/16-ц від 16.05.2016 р., яке набрало законної сили 27.05.2016 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.
Згідно копії паспорта позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до копії довідки УСЗН Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 06 липня 2015 року № 5111/1296, позивач у справі ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою в АДРЕСА_2.
Позивачем також долучені до матеріалів справи документи на підтвердження родинних зв'язків позивача з її родичами - батьком ОСОБА_5, бабою та дідом - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно, їх дат народження та місця проживання останніх в АДРЕСА_3. А саме: копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_2 де батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_9; копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 позивача ОСОБА_1, згідно якого дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_9; копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 між батьками позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, згідно якого дошлюбне прізвище матері позивача ОСОБА_6; копія свідоцтва про народження матері позивача серія НОМЕР_5, згідно якого дід та баба позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_6; копії паспортів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, згідно яких дід та баба позивача зареєстровані в АДРЕСА_3.
Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копію медичної довідки від 20 липня 2016 року КМУ Центру ПМСД № 1, розташованої в м. Макіївка Донецької області, згідно якої малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, часто хворіє на ОРВІ.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, в тому числі, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (ч.1 ст. 3 зазначеного Закону).
Згідно ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, за обставин, визначених у статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_4 має право на в'їзд та виїзд на зазначені території.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Однак, Кабінетом Міністрів України встановлено певний порядок такого переміщення.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України №367 від 04.06.2015 р. затверджено Порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, відповідно до пункту третього якого в'їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти: громадян України - за умови пред'явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".
В'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239).
Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.
Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженим наказом першого заступника керівника Антитерорестичного Центру при СБУ (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 р. №415 ог, в п. 5.1. встановлено, що контроль за в'їздом в район проведення АТО та виїздом з нього осіб, транспортних засобів і переміщення вантажів (товарів) у визначених пунктах здійснюється уповноваженими службовими особами контрольних органів і служб: громадян України (окрім осіб, залучених до проведення АТО) - за умови пред'явлення будь-якого документа, що посвідчують особу (відповідно до п.1 ст.2 Положення про прикордонний режим, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1147), дозволом фізичної особи; п. 5.1.1 встановлено, що в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.
Отже, для в'їзду дітей на зазначені території позивачу необхідно дотриматись порядку виїзду за кордон дітей громадян України визначених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила).
Відповідні Правила передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 річного віку.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається , в тому числі, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
З вищевказаних норм права вбачається, що дитина може виїжджати за кордон за визначеними батьками підставами: країною перебування, конкретною метою та встановленого терміну перебування за кордоном, який необхідний для реалізації такої мети виїзду. Якщо згоди між батьками щодо такого виїзду не має, один з батьків має право звернутися до суду з позовом до другого з батьків задля отримання такої згоди за рішенням суду. Отже, рішення суду про надання такої згоди може бути ухвалено за наявності підстав визначених відповідними Правилами, а саме: із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Посилання позивача щодо ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим позивач потребує отримання від суду дозволу на виїзд її дитини на тимчасовий багаторазовий виїзд на неконтрольовану територію України (територію проведення антитерористичної операції) у м. Макіївка Донецької області та тимчасово окуповану територію України (АР Крим) у м. Ялта та на багаторазовий виїзд з неконтрольованої та тимчасово окупованої території України у м. Білгород-Дністровський Одеської області з дати набрання судовим рішенням чинності до 01 жовтня 2018 року є необґрунтованим виходячи з наступного.
Суд зазначає, що надання дозволу на майбутнє для невизначеної поїздки суперечить засадам сімейного законодавства, яке виходить із принципу рівноправності обох батьків: батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.
За змістом ч. 1 ст. 3, ст.18 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII), та ч. 7 і ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. За змістом ст. 157 цього Кодексу, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Разом з тим судом встановлено, що заплановані позивачем поїздки на відпочинок до Автономної Республіки Крим з метою оздоровлення дитини у літні місяці 2018 року та конкретні поїздки на свята до родичів в м. Макіївка, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями документів, відповідає інтересам дитини, не суперечить чинному законодавству, а тому суд вважає за можливе надати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на в'їзд на тимчасово окуповану територію України - Автономну Республіку Крим в період з 01 червня 2018 року по 31 серпня 2018 року, а також на неконтрольовану територію через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей в період з 09 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року, з 26 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року, з 06 березня 2018 року по 20 березня 2018 року, з 28 квітня 2018 року по 12 травня 2018 року, з 23 липня 2018 року по 06 серпня 2018 року, з 06 вересня 2018 року по 20 вересня 2018 року у супроводі її матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_3. Суд також зазначає, що згода (супровід) батька не потрібні для в`їзду дитини на контрольовану територію державою Україна.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька задовольнити частково.
Надати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на в'їзд на тимчасово окуповану територію України - Автономну Республіку Крим в період з 01 червня 2018 року по 31 серпня 2018 року у супроводі її матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_3.
Надати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на в'їзд на неконтрольовану територію через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей в період з 09 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року, з 26 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року, з 06 березня 2018 року по 20 березня 2018 року, з 28 квітня 2018 року по 12 травня 2018 року, з 23 липня 2018 року по 06 серпня 2018 року, з 06 вересня 2018 року по 20 вересня 2018 року у супроводі її матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_3.
В іншій частині позовних вимог- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя