РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2358/16-ц

31 січня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що через різного роду негаразди, зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями, сімейні стосунки між нею та відповідачем не склались, у сімї почали виникати конфлікти, як наслідок вони перестали підтримувати шлюбні стосунки та вести спільне господарство, розвинулась неприязнь один до одного, встачено почуття любові та поваги.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 добровільно не надає. На звернення про надання такої допомоги не відкликається. Матеріальне утримання неповнолітньої ОСОБА_3 повністю здійснюється матірю.

Позивач в судове засідання не зявилася подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим.

Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 16 листопада 1999 року, який був зареєстрований Костопільським районним відділом РАГС Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 208. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 141328 виданого 12.11.2002 року Костопільським районним відділом РАГС. Батько ОСОБА_2- відповідач по справі добровільно допомоги на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 не надає.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладання шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, тобто не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх прав на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачаєє

Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько, відповідач по справі, добровільно допомоги на її утримання не надає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси дітини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та вважає, що визначений позивачем розмір аліментів - 1000 грн. в місяць, є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 112, 141, 180, 184 СК України, статтями 10, 11, 88, 197, 212 ,214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 листопада 1999 року Костопільським районним відділом РАГС Рівненської області, актовий запис № 208.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 22 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 551 (п'ятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4