Справа № 462/6136/16-ц
УХВАЛА

31 січня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, чому вони припинили сімейні відносини і проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, їх сімя розпалась і примирення між ними неможливе.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, між сторонами постійно виникали сварки, відповідач не дбав про сімю, що призвело до припинення шлюбних відносин і сторони не проживають разом більше року.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти розірвання шлюбу, наголосив, що примирення можливе і він намагатиметься вжити заходів щоб зберегти сімю, сподівається на налагодження відносин із дружиною, додатково пояснив, що вони бачаться кожен день, спілкуються, просить в позові відмовити.

Згідно ст.111 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зобов`язаний встановити дійсні мотиви розірвання шлюбу, та зобов`язаний при необхідності прийняти заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.5 ст.191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати 6 місяців.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд вважає, що сторони не вжили усіх заходів для збереження шлюбу, позивач не надала суду доказів того, що спільне подружнє життя суперечитиме інтересам подружжя, судом не встановлено дійсних причин та мотивів припинення шлюбу.

На думку суду тимчасовий розлад у сім'ї ОСОБА_2, в якій є малолітня дитина, а також необґрунтоване серйозними доказами небажання одного з подружжя продовжувати шлюб не можуть вважатися достатніми підставами для розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відсутність беззаперечних підстав для розірвання шлюбу між сторонами та необхідність надання їм строку для примирення.

При визначенні строку для примирення суд виходить з того, що тривалість його має сприяти примиренню подружжя і не може призводити до необґрунтованого затримання розгляду справи і визначає його в два місяці.

Згідно п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.111 СК України, ч.5 ст.191 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити на два місяці, надавши цей строк сторонам для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Залізничний районний суд м.Львова, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.