Справа № 575/1245/16-ц
Провадження № 2/575/39/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого Семенової О.С.,

за участю секретаря Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради, третя особа відділ Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності у порядку спадкування, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 20.12.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Олександрівка /Дмитрівська сільська рада/ Великописарівського району Сумської області у віці 66 років померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗ «Зоря», яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги як рідна дочка. Спадщину після смерті матері прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. На даний час оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку /пай/, в зв'язку з чим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку.

До того ж відповідно до свідоцтва про смерть померла є ОСОБА_2 , проте як у сертифікаті на право на земельну частку /пай/ власника вказано - ОСОБА_2. Чому виникла така помилка, їй не відомо. Прохає визнати за нею право власності на майно у судовому порядку та встановити факт належності померлій сертифікату на право на земельну частку /пай/.

Представник позивачки ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності /а.с.8-10/, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала аналогічні пояснення.

Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.35/.

Представник третьої особи ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності /а.с.36/, проти позову не заперечує.

Суд з урахуванням думки представників позивача та третьої особи вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників та свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2 у віці 66 років в с. Олександрівка Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.11/. Після її смерті відкрилася спадщина на частку /пай/, яка перебуває у колективній власності у землі САПТЗТ «Зоря» розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах , що розташована у межах території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлій на підставі втраченого сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_1 зареєстрованого за НОМЕР_2 від 23.04.1996, в якому власника вказано «ОСОБА_2», вартість земельної частки /паю/ становить 16 144,00 гривень /а.с.12-16, 20,37/.

Згідно довідки Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області № 983 від 19.12.2016 ОСОБА_2 була постійним жителем та зареєстрована в АДРЕСА_1 одна. Заповіт від її імені виконкомом Дмитрівської сільської ради не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її донька ОСОБА_1, розпорядившись будинком і особистими речами /а.с.21/. Оригінал сертифікату на право на земельну частку /пай/ втрачено, про що мається відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.22-23/.

Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, як донька, родинні стосунки підтвердженні /а.с.17-19/. Державний нотаріус Перлік Т.М. надав позивачці письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну частку /пай/ через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадщину /а.с.24/.

Згідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповіт від імені ОСОБА_2 відсутній, спадкова справа після її смерті не реєструвалася /а.с.33-34/.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили в судовому засіданні кожен окремо, що в с. Олександрівка Великописарівського проживала мати позивачки ОСОБА_2, яку по селу звали ОСОБА_2, вона була глухонімою, а по документам ніхто не знав як її звати. Вона за життя працювала у колгоспі імені Леніна, який в подальшому був реорганізований в САПТЗТ «Зоря», КСП «Зоря» в с.Дмитрівка, отримала земельний пай. Документи в колгоспі теж велися на ім'я ОСОБА_2. Проте, іншої особи в селі - ОСОБА_2, крім матері позивачки, не було.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В судовому засіданні доведений факт, що померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 належить сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_1, зареєстрований за НОМЕР_2 від 23.04.1996, виданий на ім'я ОСОБА_2.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року після смерті матері позивачки ОСОБА_2, тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР.

Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно у порядку спадкування, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом як донька померлої ОСОБА_2, спадщину прийняла відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, але через відсутність оригіналу правоустановчого документу та розбіжностей в імені померлої оформити спадщину у нотаріуса неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Керуючись ст. ст.525, 529, 548-549 ЦК УРСР, ст.ст. 10, 60, 174, 212, 213, 215, 256 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Олександрівка Великописарівського району Сумської області, сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_1, зареєстрованого за НОМЕР_2 від 23.04.1996.

Визнати право власності за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року на земельну частку /пай/, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Зоря» розміром 2,89 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія НОМЕР_1, зареєстрованого за НОМЕР_2 від 23.04.1996.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Великописарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.01.2017.

Суддя О.С.Семенова.