Справа № 551/843/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Сиволапа Д.С.
секретаря - Кулинченко О.А.
за участю позивача ОСОБА_1,
її представника адвоката ОСОБА_2,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,
08 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 06 травня 2008 року між ОСОБА_3 та ПП «Агроекологія» укладено договір оренди належної останній земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,6233га.
28 квітня 2015 року ОСОБА_3 померла, а позивач успадкувала належну першій земельну ділянку.
Маючи намір самостійно обробляти земельну ділянку, позивач вирішила розірвати договір оренди з відповідачем, оскільки така можливість передбачена умовами договору (п. 40) та письмово повідомила про свій намір відповідача, написавши відповідну заяву 25 лютого 2016 року.
Своїм листом від 25 березня 2016 року відповідач відмовив позивачу у розірванні договору оренди земельної ділянки, пославшись на вимоги ч.3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі».
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Надали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додатково повідомили, що станом на день розгляду справи договір оренди земельної ділянки не розірвано, земельну ділянку відповідачем не повернуто. Позивач в категоричній формі не вважає продовжувати договірні стосунки з відповідачем та бажає обробляти належну їй земельну ділянку самостійно.
Представник відповідача ПП «Агроекологія», будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання втретє поспіль не зявився, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило.
Всупереч передбаченому ч.3 ст. 27 ЦПК України обовязку добросовісно здійснювати свої процесуальні права, відповідач втретє з одних і тих самих підстав оскаржив постанову суду про відкриття провадження у справі нібито через недотримання судом територіальної підсудності. При цьому апеляційна скарга кожного разу подавалась відповідачем з очевидними недоліками, які апелянтом не усувались на вимогу суду апеляційної інстанції.
Таку поведінку відповідача сторона позивача та суд розцінюють не інакше, як зловживання своїми процесуальними правами, направленими на затягування розгляду справи, а враховуючи третю поспіль неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та те, що згідно ч. 4 ст. 293 ЦПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, суд, керуючись вимогами ст.ст. 169, 224 ЦПК, з метою недопущення порушення права позивача на розгляд справи протягом розумного строку вважає необхідним розглянути справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні факти та правовідносини, які їх супроводжують.
06 травня 2008 року в с. Михайлики Шишацького району Полтавської області між ОСОБА_3 (орендодавець) та ПП «Агроекологія» (орендар) укладено договір оренди землі (а.с. 6-7,9).
За умовами даного договору орендодавець передає в строкове платне користування належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,62га. Договір укладено на 25 років.
Передача земельної ділянки підтверджується актом прийомупередачі б/н від 11.12.2008 укладеним між сторонами договору (а.с.8).
26 травня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 284385, виданим 28 квітня 1015 року виконавчим комітетом Михайликівської сілької ради, актовий запис № 5 (а.с.12).
Заявою від 25 лютого 2016 року спадкоємець ОСОБА_1 повідомила орендаря земельної ділянки в особі генерального директора ПП «Агроекологія» ОСОБА_5 про те, що являючись спадкоємцем померлої ОСОБА_3 поновляти договори оренди земельної ділянки площею 2,62га не буде. Просить земельну ділянку не обробляти (а.с.14).
Листом-відповіддю від 25 березня 2016 року № 266 ПП «Агроекологія» відмовило ОСОБА_1 у розірванні договору оренди, пославшись на те, що на земельній ділянці проведено великий обсяг польових робіт щодо підготовки ґрунту до посіву, вказані роботи потребували істотних затрат, а тому розірвання договору саме зараз спричинить істотні збитки підприємству (а.с. 18-19).
Як вбачається з пояснень позивача з іншими письмовими заявами з даного приводу вона до відповідача не зверталась, натомість неодноразово піднімала вказане питання перед відповідачем усно. Так, в судових дебатах зазначила, що вимагаючи продовження договору оренду, відповідач до вчинення позивачем вказаних дій відмовляється виплачувати їй орендну плату за 2016 рік.
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Таким чином позивач правомірно набув права власності на спірну земельну ділянку, а також до нього перейшли всі права спадкодавця, що належали їй у звязку з перебуванням у її власності вказаної земельної ділянки.
Згідно ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК).
Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).
Пунктом 40 Договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, але з дотриманням умов п. 26 цього договору (встановлені обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб) є підставою для зміни умов або розірвання договору.
Частинами 2 та 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК).
Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно п. 7 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.
Згідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» однією з підстав розірвання договору оренди землі за рішенням суду на вимог однієї з його сторін є невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що при укладенні договору оренди землі сторони погодили у пункті 40 договору таку підставу розірвання договору, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а відповідач від виконання даної умови договору ухиляється, позовні вимоги ОСОБА_1 до якої перейшли всі права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки та яка не бажає вносити зміни до договору та продовжувати договірні відносини з відповідачем, є законними та цілком обґрунтованими.
Встановлений судом факт не дотримання вимог ч. 3 ст. 148-1 ЗК України в частині наявності у особи, яка набула право власності на земельну ділянку, обовязку протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї повідомити про це її користувачів за визначеною законом формою, не є підставою для відмови у позові, оскільки жодних правових наслідків для нових власників земельних ділянок, які таких дій не вчинили ЗК України та інші нормативні акти не містять.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був хоча і не в належній формі, але завчасно повідомлений позивачем про перехід до неї права власності на спірну земельну ділянку та її намір розірвати договір оренди щодо неї.
Документально підтверджені судові витрати у справі становлять 1386 грн. сплаченого позивачем судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, суд керуючись приписами ст. 88 ЦПК України покладає всі документально підтверджені судові витрати на відповідача.
Враховуючи те, що в результаті утворення обєднаної територіальної громади під назвою «Шишацька селищна рада» Михайликівська сільська рада Шишацького району Полтавської області повністю увійшла до її складу, суд вважає необхідним в резолютивній частині рішення зазначити місцем знаходження спірної земельної ділянки Шишацьку селищну раду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 16, 627, 629, 651, 654, 759, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 93, 148-1 ЗК України, ст.ст. 13, 24, 31-32, 36 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.10, 11, 27, 60, 62, 169, 184, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія», про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки задовольнити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути переглянуто Шишацьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою в десятиденний строк з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено відповідачем до Апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області в 10 денний строк з дня постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд в 10 денний строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап