АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1890/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріАнкудінові О. І.

представника апелянта ОСОБА_6

позивача ОСОБА_7

представника позивача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_9 до Шполянського районного відділу ДВС головного ТУЮ у Черкаській області, державного підприємства "СЕТАМ" про визнання прилюдних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до Шполянського районного відділу ДВС головного ТУЮ у Черкаській області, державного підприємства "СЕТАМ" про визнання прилюдних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними.

01.08.2017 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, яка обгрунтована тим, що існує реальний ризик значного ускладнення або неможливості виконання рішення суду.

У звязку з чим просив суд забезпечити позов шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо нежитлових будівель по АДРЕСА_1

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року заяву було задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, вважаючи що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та просить постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_9 звернувся до суду з позовом до Шполянського районного відділу ДВС головного ТУЮ у Черкаській області, державного підприємства "СЕТАМ" про визнання прилюдних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними. 01.08.2017 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. В цей же день по справі було відкрито провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року заяву було задоволено. Заборонено вчиняти будь-які дії щодо нежитлових будівель по АДРЕСА_1

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень викладених в п. 1 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 2 статті 151 ЦПК України зобов'язує позивача обґрунтовувати заяву про забезпечення позову, а ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України зобов'язує суд мотивувати свій висновок.

Позивач, на підтвердження заявлених вимог про забезпечення позову, не долучив до заяви докази про можливість відчуження ОСОБА_7 нерухомого майна, придбаного ним за результатами прилюдних торгів. Відповідно до правовстановлюючих документів ОСОБА_7 зареєстрував своє право власності на придбане нерухоме майно 01 серпня 2017 року та не є стороною по справі в спорі про визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова № 6) - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що згідно роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 7 Постанови № 6 ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Суд першої інстанції в порушення вимог, передбачених ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України не мотивував своє судове рішення про забезпечення позову, а лише зазначив на припущеннях, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, судом не враховано, що вимоги до заяви про забезпечення позову визначено у ч. 2 ст. 151 ЦПК України, а саме у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову та чому забезпечення позовові необхідно забезпечити майном особи, яка не є стороною по справі.

Відповідно до роз'яснень пп. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Нерухоме майно, яким забезпечено позов, не належить відповідачеві, а належить апелянту ОСОБА_9, який не є стороною по справі.

У разі, якщо заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, зокрема за відсутності відомостей, які потрібні для забезпечення позову, суд, відповідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, повертає таку заяву заявнику, про що постановляє ухвалу.

Встановивши, що заява про забезпечення позову не містить відомостей, які потрібні для розгляду такої заяви, суд першої інстанції, не взяв до уваги положення ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

Зазначене вище свідчить про порушення судом порядку, який встановлений для вирішення питання про забезпечення позову.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року задовольнити частково .

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року скасувати, а питання про розгляд заяви про забезпечення позову передати на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :