Справа № 139/760/17
РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

02 жовтня 2003 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом також є її сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які спадщину не прийняли і на неї не претендують. Вказуючи, що з обєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, ОСОБА_1 за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом 04 вересня 2017 року звернулася до суду і просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутності (зворот, а.с. 3).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності (а.с. 39, 40, 37). Крім того, у цих заявах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирішення позову поклали на розсуд суду, а сільський голова ОСОБА_4 сільської ради позовні вимоги визнала.

Ухвалою суду від 12.09.2017 ОСОБА_4 сільській раді відмовлено у прийнятті визнання позову (а.с. 41).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

ОСОБА_5 померла 02 жовтня 2003 року у с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,78 умовних кадастрових гектара, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 16, 17).

Своє право спадкувати після смерті ОСОБА_5 (а.с. 6) позивач довела, свідоцтвом про своє народження (а.с. 7), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 14 вересня 2010 року (а.с. 8), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10) та довідкою виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради № 269 від 07 березня 2017 року (а.с. 11).

Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм розясненням (а.с. 20) відмовив ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Проте, законодавець встановив, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, але не відмовився від прийняття спадщини, має можливість вступити у спадкові відносини згідно з правилами, передбаченими частинами 2 - 3 статті 1272 ЦК України. Аналізуючи положення цієї даних норм, можна виділити два способи продовження строку для прийняття спадщини - позасудовий і судовий. Позасудовий порядок прийняття спадщини після пропущення строку застосовується за наявності згоди на це усіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Така згода спадкоємців повинна бути викладена у письмовій формі і подана нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини.

Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вчинила дії, що свідчать про фактичне прийняття спадщини, а також вона не мала оригінала правовстановлюючого документа на спадкове право і була неплатоспроможною через відсутність роботи.

Суд вважає, що поважною можна визнати причину, яка з огляду на моральну норми суспільства виправдовує поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Причини, які вказує позивач, не виправдовують її процесуальну поведінку. Так, на момент відкриття спадщини і на сьогоднішній день законодавством визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини; на момент закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини не існувало «фактичного прийняття спадщини»; відсутність правовстановлюючого документа спростовується поданою позивачем довідкою ОСОБА_4 сільської ради № 269 від 07.03.2017 (а.с. 11) з якої слідує, що ОСОБА_1 взяла на зберігання сертифікат на право на земельну частку (пай) на прізвище спадкодавця; відсутність коштів не є обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які унеможливили вчинення позивачем дій по поданні до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки подача такої заяви не вимагає взагалі ніяких витрат, а відправлення її по пошті взагалі не потребує витрат навіть на дорогу.

Крім того, з витребуваної за клопотанням позивача (а.с. 21) із Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори спадкової справи № 631/2008 до майна померлої ОСОБА_5 (витяг на а.с. 28-35) вбачається, що спадщину прийняла її дочка ОСОБА_6 (а.с. 29), зокрема, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади в Ощадному банку (а.с. 35). У цій же справі мається заява ОСОБА_1 (а.с. 32), якою вона відмовилася від прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 5 ст. 1273 ЦК України).

Частина 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України зобовязують сторону, зокрема, позивача, довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Перед судом позивач не довела обєктивних, непереборних, істотних труднощів, які унеможливили вчинення нею дій по поданні до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері, натомість вона подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини після її смерті, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1272, 1273 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити у визначенні додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, що настала 02 жовтня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________