АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Дніпро

19 січня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Петешенкової М.Ю., Пищиди М.М.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 26 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» був укладений договір № 4628/392-54 (р) про пайову участь в фінансуванні будівництва житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями «Статус» в районі вул. Поля, 2 та вул. Ливарної, 10 в м. Дніпропетровську. Відповідно до умов вказаного договору позивач, як пайовик, у якості свого внеску зобовязався внести грошові кошти у якості паю в сумі 125 160 доларів США в гривні за офіційним курсом НБУ на момент внесення поетапно: екв. 37600 доларів США в строк до 28 листопада 2007 року; екв. 7300 доларів США вноситься кожного місяця в строк до 20 числа поточного місяця в строк до 20 числа поточного місяця починаючи з грудня 2007 року по жовтень 2008 року включно 11 внесків, екв. 7 260 доларів США в строк до 20 листопада 2008 року. В свою чергу відповідач відповідно до договору у якості свого внеску власними та залученими силами, власними та залученими трудовими ресурсами, які володіють професійними навичками, кваліфікацією, діловою репутацією та діловими звязками, на підставі наявних ліцензій, дозвільних документів, механізмів, обладнання, а також пайових і позикових коштів юридичних і фізичних осіб, залучених фірмою на підставі укладених ним договорів з третіми особами в межах частки фірми у спільній частковій власності пайовика та фірми відповідно до ст. 361 ЦК України, закінчити будівництво обєкту, відповідно до проекту і вимогами ДБН з виділенням пайовику по закінченню будівництва обєкту, зі створеної пайовиком та фірмою спільної часткової власності його частки в натурі у вигляді 1-кімнатної квартири, будівельний номер № 129 на 4-му поверсі, загальною проектною площею 68,4 кв.м, визначеної за внутрішніми розмірами приміщень частки пайовика з оздобленням згідно паспорту оздоблення. Згідно довідки, виданої ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на імя позивача станом на 11 березня 2014 року позивач повністю вніс пайовий внесок, визначений договором, в сумі 624 780,26 грн. Згідно з умовами договору запланований термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію 4 квартал 2009 року, проте на сьогоднішній будівництво обєкта зупинене, на письмове звернення позивача щодо досудового врегулювання спору відповідачем не надано відповіді.

Вточнивши свої позовні вимоги, позивач просить визнати за нею майнове право на частину житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями незавершеного будівництва однокімнатну квартиру, будівельний номер № 129 на четвертому поверсі загальною проектною площею 68,4 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поля, 8 для подальшої реєстрації в органах Державної реєстраційної служби України та стягнути з відповідача судовий збір (а.с. 2-3, а.с. 82).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва задоволенні.

Визнано за ОСОБА_2 майнове право на частину житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями незавершеного будівництва - однокімнатну квартиру, будівельний номер № 129 на четвертому поверсі, загальною проектною площею 68,4 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поля, 8.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 99-102).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.117-120).

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом 1 інстанції встановлено, що 26 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» був укладений договір № 4628/392-54(р) про пайову участь в фінансуванні будівництва житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями «Статус» в районі вул. Поля, 2 та вул. Ливарної, 10 в м. Дніпропетровську. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору пайовик у якості свого внеску зобовязався внести грошові кошти у якості паю в сумі 125 160 доларів США в гривні за офіційним курсом НБУ на момент внесення поетапно: екв. 37600 доларів США в строк до 28 листопада 2007 року; екв. 7300 доларів США вноситься кожного місяця в строк до 20 числа поточного місяця в строк до 20 числа поточного місяця починаючи з грудня 2007 року по жовтень 2008 року включно 11 внесків, екв. 7 260 доларів США в строк до 20 листопада 2008 року.

Відповідно до п. 3.2, 3.6.1. договору № 4628/392-54(р) фірма у якості свого внеску власними та залученими силами, власними та залученими трудовими ресурсами, які володіють професійними навичками, кваліфікацією, діловою репутацією та діловими звязками, на підставі наявних ліцензій, дозвільних документів, механізмів, обладнання, а також пайових і позикових коштів юридичних і фізичних осіб, залучених фірмою на підставі укладених ним договорів з третіми особами в межах частки фірми у спільній частковій власності пайовика та фірми відповідно до ст. 361 ЦК України, закінчити будівництво обєкту відповідно до проекту і вимогами ДБН з виділенням пайовику по закінченню будівництва обєкту, зі створеної пайовиком та фірмою спільної часткової власності його частки в натурі, у вигляді однокімнатної квартири, будівельний номер № 129 на 4-му поверсі, загальною проектною площею 68,4 кв.м., визначеної за внутрішніми розмірами приміщень частки пайовика з оздобленням згідно паспорту оздоблення (а.с. 6-13).

Будівництво обєкта здійснюється на підставі рішення сесії Дніпропетровської міської ради № 84/3 від 30 серпня 2006 року «Про погодження місця розташування житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями в районі вул. Поля, 2 та вул. Ливарної, 10» (а.с. 37), Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 18 червня 2008 року (а.с. 41-42), дозволу Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Дніпропетровській області на початок будівельних робіт № 246/01-08 від 18 серпня 2009 року (а.с. 43).

Відповідно до розпорядження Дніпропетровського міського голови № 279-р від 15 серпня 2012 року житловому комплексу з адміністративними будівлями та комерційними приміщеннями, не завершеному будівництвом, по вул. Поля присвоєно адресу вул. Поля, 8 (колишня адреса: в районі вул. Поля, 2 вул. Ливарної, 10) (а.с. 44).

Згідно з довідкою, виданою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на імя позивача станом на 11 березня 2014 року позивач повністю внесла пайовий внесок, відповідно до договору, в сумі 624 780,26 грн. (а.с. 16).

Відповідно п. 1.3 договору запланований термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію 4 квартал 2009 року.

09 вересня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору пайової участі у будівництві № 4628/392-54(р) від 26 листопада 2007 року, відповідно до умов якого було внесено зміни до п.1.2 та п.1.3. та зокрема зазначено, що запланований строк закінчення будівництва 2 квартал 2012 року (а.с. 15), проте на сьогоднішній будівництво обєкта зупинене, на письмове звернення позивача щодо досудового врегулювання спору відповідачем не надано відповіді (а.с. 37, 36).

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції, керуючись ст.. ст. 328, 382, 392 ЦК України та ЗУ «Про інвестиційну діяльність», виходив з того, що позивач свої обов'язки за договором виконала шляхом внесення на рахунок відповідача грошових коштів на загальну суму 624 780,26 грн., а відповідач, в порушення договору, належним чином не виконує зобов'язань щодо здачі об'єкту фінансування в експлуатацію, а тому за позивачкою слід визнати майнове право на частину житлового комплексу з адміністративними та комерційними приміщеннями незавершеного будівництва - однокімнатну квартиру, будівельний номер № 129 на четвертому поверсі, загальною проектною площею 68,4 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Поля, 8.

З вказаними висновками суду 1 інстанції, колегія суддів не погоджується, оскільки вони згорблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з умов договору (п.1.3) запланований строк закінчення будівництва та здачі об'єкта - 4 квартал 2009 року, згідно укладеної додаткової угоди від 09.09.2010 року, внесено зміни до п.1.2 та п.1.3.та заплановано строк закінчення будівництва 2 квартал 2012 року, однак до теперішнього часу відповідачем житловий комплекс не здано та не введено в експлуатацію. При цьому, позивач повністю внесла пайовий внесок, відповідно до договору, в сумі 624 780,26 грн.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" дає визначення поняття "майнові права", які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (ст. 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є "чуже майно", а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Таким чином, майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Судом 1 інстанції встановлено, що позивач виконала свої грошові зобов'язання за Договором, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва, тобто вчинили дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт, а тому фактично набула майнові права на майно.

Враховуючи, що позивач є законним власникам майнових прав на спірну квартиру, тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову щодо визнання за ним майнових прав на квартиру є помилковим, оскільки повторного визнання зазначених прав у судовому порядку не потрібно.

З урахуванням викладеного вище, вимог ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, з вищенаведених підстав.

При цьому колегія наголошує, що посилання апелянта щодо закриття провадження по справі є безпідставними.

Так, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 грудня 2011 р. N 4212-VI "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначений Закон викладено в новій редакції. Закон набрав чинності 19 січня 2013 р. (за винятком окремих його положень).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах, зокрема щодо спорів з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Відповідно до Закону України від 02 жовтня 2012 р. N 5405-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань" розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" доповнено пунктом 11, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи пункт 11 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги статті 15 ЦПК, статті 12 ГПК, та виходячи з дати порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника (19.07.2012 року), колегія суддів вважає, що підстави для закриття провадження по справі відсутні, оскільки справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 р., не впливають на визначення юрисдикції по справі, з вищезазначених підстав і вона обґрунтовано розглядається в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року -скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: