Справа № 733/1435/16-ц Провадження № 22-ц/795/175/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Овчарик В. М. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Губар В.С., Харечко Л.К.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:представника позивача - адвоката Рудніка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2016 року, яким відмовлено в задоволенні його позову до ОСОБА_7 про захист честі, гідності та ділової репутації, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 зводяться до того, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

ОСОБА_6 зазначає, що не відповідає дійсності висновок суду першої інстанції про те, що фрази, що опубліковані у газеті "Ічнянська панорама", є оціночними судженнями, які не можуть бути витлумачені як фактичні дані з огляду на використання у них мовних засобів. При цьому суд не зазначив, які саме мовні засоби були використані у статті. Також ОСОБА_6 вважає, що в оскаржуваній статті викладено неправдиву інформацію ніби-то про повну відсутність діяльності товариства за час його існування - «Товариство "Ічнянщина" ще ніяк не проявило себе» Тобто, на думку ОСОБА_6, мова йде про повну відсутність результатів роботи, формальне існування. Однак, це не відповідає дійсності. Під час розгляду справи суду було надано публікації в районній газеті про Товариство та інші письмові докази, які долучено до матеріалів справи. Однак, всі ці факти не були взяті судом до уваги та проігноровані.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить рішення Ічнянського районного суду від 01 грудня 2016 року залишити без змін як законне та справедливе. Зазначає, що використання в замітці «ІНФОРМАЦІЯ_2» сарказму та іронії є цілком мотивованим. Мовні засоби автора виражаються в критичній трактовці поведінки ОСОБА_6, яка не виходить за межі дієвої сатири, і є оціночними судженнями. Крім того, ОСОБА_6 є публічною особою місцевого рівня. Тому він повинен бути більш терпимим і толерантним до критичних зауважень.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Рудніка А.М., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін,зважаючи на таке.

По справі встановлено, що в газеті „Ічнянська панорама" у НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 була опублікована стаття "ІНФОРМАЦІЯ_2" за підписом "ОСОБА_9" (а.с.38). Засновником цієї газети є відповідач ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серії НОМЕР_2 (а.с.32). Наказом Головного державного управління юстиції у Чернігівській області від 29 вересня 2016 року №161/5 свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації газети "Ічнянська панорама" Серії НОМЕР_2 визнано недійсним (а.с.31).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6 зазначав, що в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2", на його думку, поширено відносно нього завідомо недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: "Та оскільки міцний крем'язень ОСОБА_8 помирати не збирається, ОСОБА_6 очолив нещодавно створене краєзнавче товариство "Ічнянщина"; "Як тільки з'являється нова громадська організація, так відразу в неї і залазять чиновники, щоб імітувати бурхливу діяльність"; "Товариство "Ічнянщина" ще ніяк не проявило себе". Позивач просив визнати зазначену вище інформацію такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та його ділову репутацію, а також зобов'язати відповідача спростувати зазначені вище відомості шляхом опублікування спростування відповідно до ст. 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" у газеті "Трудова слава" або у будь-якому засобі масової інформації, діяльність якої поширюється на території Ічнянського району, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що речення у зазначеній вище статті, а саме: "Та оскільки міцний крем'язень ОСОБА_8 помирати не збирається, ОСОБА_6 очолив нещодавно створене краєзнавче товариство "Ічнянщина"; "Як тільки з'являється нова громадська організація, так відразу в неї і залазять чиновники, щоб імітувати бурхливу діяльність"; "Товариство "Ічнянщина" ще ніяк не проявило себе" є оціночними судженнями, які не можуть бути витлумачені як фактичні дані, з огляду на характер використання у них мовних засобів. Також суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням самої організації, яка існує менше року, кількості членів, які входять до неї, та роботи, яка нею проведена, видно критичну думку (погляд) автора, що саме цим товариство себе не проявило, а тому таку підвищену увагу до діяльності товариства у цьому випадку не можна розцінювати як прагнення завдати шкоди честі, гідності та ділової репутації позивача чи принизити її.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В той же час статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Стаття 30 Закону України "Про інформацію" передбачає, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо ж особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством право на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що речення "Та оскільки міцний крем'язень ОСОБА_8 помирати не збирається, ОСОБА_6 очолив нещодавно створене краєзнавче товариство "Ічнянщини" та "Як тільки з'являється нова громадська організація, так відразу в неї і залазять чиновники, щоб імітувати бурхливу діяльність", не містять у собі інформації, яка б принизила честь, гідність та ділову репутацію позивача, а висловлювання "залазять" є сарказмом (зла іронія, уїдлива насмішка або зауваження; при використанні сарказму досягається комічний ефект, однак при цьому відчувається явна ідейна та емоційна оцінка), що є ознакою оціночних суджень.

Суд першої інстанції також дослідив низку документів, наданих позивачем на підтвердження обсягу діяльності його організації, і дійшов висновку про наявність у автора статті критичної думки (погляду) на діяльність організації з врахуванням терміну існування організації "Історико-краєзнавче товариство "Ічнянщина" (на момент розгляду справи судом першої інстанції вона проіснувала менше року), кількості членів, які входять до неї, та роботи, яка нею проведена. Таку підвищену увагу до діяльності товариства у цьому випадку не можна розцінювати як прагнення завдати шкоди честі, гідності та ділової репутації позивача чи принизити її.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваній статті викладено неправдиву інформацію ніби-то про повну відсутність діяльності товариства "Ічнянщина" за час його існування не відповідає дійсності, оскільки в статті зазначено: "Товариство "Ічнянщина" ще ніяк не проявило себе", що не свідчить про повну відсутність діяльності товариства, а лише вказує на те, що на думку автора статті діяльність товариства не є помітною.

Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: