Провадження № 2/761/1734/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття особи з реєстрації місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 28.12.2015 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом за померлою матір»ю - ОСОБА_4. Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1. Майже одразу після смерті спадкодавця, відповідач ОСОБА_3 виїхав з квартири, вивіз свої особисті речі і фактично не проживає на спірній житловій площі з лютого 2015 року. Відповідач не несе витрати по утриманню квартири н сплачує комунальні послуги. Реєстрація ОСОБА_3 в квартирі є лише формальністю, оскільки він жодним чином не цікавиться житлом, має інше місце проживання. Орган реєстрації відмовляється зняти ОСОБА_3 з реєстраційного органу, а тому позивачі змушені звернутися до суду. Зважаючи на викладене ОСОБА_1., ОСОБА_2. просять суд усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом знаття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання та позбавити його права проживання у квартирі.

Представник позивачів просив розглянути справу за його відсутністю, надав згоду на ухвалення заочного рішення та зазначив, що підтримує вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивачів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає. що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками у рівних долях квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, що їх видано 28.12.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алексашиною Ю.Б.

Як вбачається з матеріалів справи за адресою: АДРЕСА_1. зареєстровані позивачі та ОСОБА_3 - вітчим власників квартири.

Як свідчить Акт, затверджений КП з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з лютого 2016.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном - спірною квартирою.

Під час розгляду справи доказів того, що ОСОБА_3 проживає в кВ. АДРЕСА_1 отримано не було.

Також відсутні належні докази того, що за місцем реєстрації відповідача перебувають речі останнього та він несе витрати по утриманню майна та сплачує комунальні послуги.

Згідно зі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати,здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів в в частині визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1.

З іншого боку суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку зважаючи на те, що вимогами чинного процесуального законодавства України не передбачено задоволення вимоги до особи, яка не є відповідачем по справі.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст.. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,169.212-215,224-226 ЦПК України, ст.. 150 ЖК України, ст..ст. 319,321,391 ЦПК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: