АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височаснської Н.К., Кулянди М.І.

секретар: Герман Я.І.

за участю: ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року головний державний виконавець Глибоцького ВДВС Коломійчук В.П. звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово (до виконання своїх боргових зобов'язань) обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні ВДВС Глибоцького РУЮ знаходиться виконавчий лист №6-1590/10 від 01 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал в сумі 9 917,18 грн. та виконавчий лист №715/1379/13 від 30 серпня 2013 року про стягнення боргу на користь ПАТ ПриватБанк в сумі 24640,43 грн..

ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду не виконав, на виклики

Справа №715/925/15 Провадження №22-ц/794/1017/17 Головуючий у 1 інстанції: Цуренко В.А. Категорія: 81 Доповідач: Литвинюк І.М.

державного виконавця не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, відомостей про погашення заборгованості не надавав.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2015 року задоволено подання головного державного виконавця ВДВС Глибоцького РУЮ Коломійчука В.П. і тимчасово обмежено виїзд за межі України ОСОБА_1 до погашення заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, яка є безпідставною та необґрунтованою, про наявні виконавчі провадження йому не було відомо, він жодного разу не викликався до державних виконавців. Крім того, на момент подання апеляційної скарги відсутні будь-які боргові зобов'язання перед стягувачами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з положень ст. 377-1 ЦПК України про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

Проте з вказаним висновком суду колегія судів апеляційного суду погодитись не може.

Судом встановлено, що 16 квітня 2015 року до суду надійшло подання головного державного виконавця ВДВС Глибоцького РУЮ Коломійчука В.П. від 09 квітня 2015 року про заборону виїзду за кордон, в якому ставилося питання про постановлення ухвали про тимчасову заборону виїзду за кордон ОСОБА_1, з тих підстав, що на виконанні ВДВС Глибоцького РУЮ знаходиться виконавчий лист №6-1590/10 від 01 грудня 2010 року про стягнення боргу ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал в сумі 9 917,18 грн. та виконавчий лист №715/1379/13 від 30 серпня 2013 року про стягнення боргу на користь ПАТ «ПриватБанк» в сумі 24 640,43 грн..

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань (п. 5). Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених пунктом 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є лише державний виконавець.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У поданні державного виконавця вказано, що ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду не виконав, на виклики державного виконавця не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, відомостей про погашення заборгованості не надавав, і робиться висновок, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов'язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Вказівка ж у зазначеному поданні, що наявність в особи невиконаного зобов'язання, покладеного на нього, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України суперечить викладеним вище правовим положенням про необхідність встановлення у такому випадку наявності ухилення боржника від виконання зобов'язань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Оскільки головним державним виконавцем відділу ДВС Глибоцького РУЮ Коломійчук В.П. не доведено, а судом не встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, оскаржувана ухвала відповідно до п.2 ч.1ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України .

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2015 року скасувати.

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про заборону виїзду ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: