Справа № 487/6578/16-ц
Провадження № 2/487/631/17
06.02.2017 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,
при секретарі - ІГНАТЬЄВІ А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначено, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за вказаною адресою у грудні 2015 року за згодою позивачки, хоча фактично від дня реєстрації у будинку не проживав та не проживає без поважних причин. З огляду на викладене, оскільки відповідач не проживає у спірному приміщенні понад рік, позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1
Позивачка підтримала вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду пред'явленого позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин. З урахуванням заяви позивачки про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіти й користуватися майном.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користується ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Аналогічні відомості містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна №79628622 від 06.02.2017 року.
За даним адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Миколаївській області, відповідачОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 з 15.12.2015 року.
Згідно акту/заяви про не проживання, посвідченого ЖКП Миколаївської міської ради «БРИЗ» ЖЕК №3, ОСОБА_2 з 19.12.2015 року не мешкає за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач будь-яких доказів на спростування вказаних обставин не надав.
З огляду на викладене, суд, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання відповідача, який не мешкає у належному позивачу будинку понад рік, таким, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 12, 15, 16, 317, 319, 321, 391, 405, 406 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у місті Миколаєві, таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА