Справа № 466/7448/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/725/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ПАТ «Львівгаз», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», третя особа ОСББ «Електрон» про визнання права на користування встановленим індивідуальним опаленням, зобов`язання до вчинення дій,-

встановила:

У вересні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до відповідача Шевченківської районної адміністрації ЛМР, ПАТ «Львівгаз», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», з врахуванням уточнених позовних вимог просили визнати за ними право користування індивідуальним опаленням в квартирі АДРЕСА_1, зобов'язати ЛКП «Залізничнетеплоенерго» надати технічні умови на розробку робочого проекту встановлення автономного газового котла по вказаній адресі, зобов'язати ПАТ «Львівгаз» розробити та надати технічні умови для встановлення двухконтурного котла для індивідуального опалення та зобов'язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради видати розпорядження про надання позивачам дозволу на влаштування та користування змонтованим індивідуальним опаленням у вищевказаній квартирі.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що у 2015 році звертались до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання їх квартири із встановленням індивідуального опалення, однак отримали відповідь, що видача дозволів проводиться лише у будинках в цілому, за умови висловленої письмової згоди усіх мешканців будинку та технічної можливості. На їх думку, така бездіяльність посадових осіб райадміністрації є незаконною та порушує їх право на отримання дозволу.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ПАТ «Львівгаз», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», третя особа ОСББ «Електрон» про визнання права на користування встановленим індивідуальним опаленням, зобов`язання до вчинення дій- відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.11.2016 року виправлено в рішенні суду від 19.10.2016 р. № 466/7448/16-ц описку та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ПАТ «Львівгаз», ЛКП «Залізничнетеплоенерго», третя особа ОСББ «Електрон» про визнання права на користування встановленим індивідуальним опаленням у квартирі АДРЕСА_1 зобов`язання до вчинення дій - відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2, вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, тому має бути скасоване.

В апеляційній скарзі зазначає, в порушення вимог ст. 16 ЦК України, суд не конкретизував, чому саме відмовлено в захисті порушеного існуючого права на користування індивідуальним опаленням.

На думку апелянта, в рішенні відсутнє посилання на матеріальний закон, на підставі якого відмовлено в позові та які саме норми ЦК України порушено позивачами.

Покликається на те, що у відповідачів жодних претензій технічного характеру до нього не було, а встановлення автономного опалення визнано шляхом укладення договору з ПАТ «Львівгаз».

Також, суд не надав оцінки акту перевірки встановлення газового котла та його узаконення, не врахував позицію представника ОСББ «Електрон», яка не заперечувала проти встановлення та використання індивідуального опалення, підтвердила факт надання дозволів Шевченківською РА ЛМР на від»єднання від центрального опалення і водопостачання, встановлення індивідуального опалення в квартирах НОМЕР_1

Суд також не врахував те, що він неодноразово звертався до ПАТ «Львівгаз» з метою узаконення та надання технічних умов для індивідуального опалення, однак йому відмовляли з підстав наявності договору на газопостачання.

Вважає, що порушено його право на володіння, користування та розпорядження своїм житлом на власний розсуд, при цьому суд прийшов безпідставного висновку про те, що позивачі на протязі 11 років втручались в загальну будівельну мережу центрального опалення.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2016 рокута ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачі вправі були б відключитися від системи центрального опалення за умови дотримання вимог Порядку відключення житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, за наявності згоди всіх власників приміщень у житловому будинку на відключення від системи централізованого опалення всього будинку, однак така згода відсутня, жодних даних про відключення житла позивачів від централізованої системи теплопостачання немає. Оскільки позивач з 2005 року не вносить плату за користування послугами по теплопостачанню, оплата вартості теплопостачання квартири № 1 у відповідному будинку розподілялась між іншими мешканцями ОСББ, що одночасно порушувало їх права.

Крім цього, рішення про відключення багатоквартирного будинку від мереж централізованого теплопостачання за заявою усіх споживачів, проживаючих у будинку позивачів, діючою міжвідомчою комісією не приймалося, що свідчить про правомірність відмови Шевченківської РА Львівської міської ради у наданні дозволу на від'єднання квартири позивачів від мережі централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів виходить із наступного.

Судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 08.02.1996 року (а.с. 6).

В свою чергу, згідно із довідкою про склад сім»ї та прописку № 50 від 31.08.2015 року в квартирі АДРЕСА_3, зареєстрована та проживає ОСОБА_4 (а.с. 5).

Позивачі звертались до відповідача Шевченківської РА ЛМР із заявою про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення у квартирі АДРЕСА_4 та відключення квартири від системи центрального опалення, оскільки вони не задоволені якістю послуг, які їм надаються, однак їм надана відповідь листом від 28.08.2015 року про відмову у задоволенні заяви, з покликанням на рішення міжвідомчої комісії (протокол № 6 від 25.08.2015 року), оскільки видача таких дозволів проводиться лише на будинок в цілому, за умови висловленої письмової згоди усіх мешканців будинку та технічної можливості (а.с. 7, 8).

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630), в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно з п. 26 Правил № 630 відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 25 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок №4), затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, з урахуванням змін, що внесені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 № 4 (далі Наказ № 169) установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Крім того, Наказом № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Згідно Акту про відключення квартири АДРЕСА_5 від мережі центрального опалення, складеного комісією ОСББ «Електрон» відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням вводів у радіатори у кількості 4 шт. (а.с. 38).

Оскільки позивачі не отримали рішення міжвідомчої комісії про надання дозволу на проведення проектно - пошукових робіт по від»єднанню квартири АДРЕСА_4 від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, колегія суддів приходить висновку, що здійснене позивачами від»єднання від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, є самовільним.

Наведене підтверджується також листом ЛКП «Залізничнетеплоенерго» № 17/1639 від 30.06.2015 року (а.с. 40).

Отже, колегія суддів зазначає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачами згоди всіх споживачів (мешканців) житлового будинку на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відсутня схема теплопостачання для забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання житлового дому, послуги теплопостачання отримуються у встановленому порядку, тому відповідачем обгрунтовано не надано позивачу дозволу на встановлення індивідуального опалювального приладу.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, не вбачається підстав вважати позовну заяву обґрунтованою.

Інші доводи апеляційної скарги аналогічні мотивам позовної заяви, яким суд першої інстанції обгрунтовано за правилами статті 212 ЦПК України дав правову оцінку, потреби в їх переоцінці колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк