Дата документу 06.01.2017
Справа № 320/8608/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Редько О.В., при секретарі Мазуріній О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мелітополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правовідносин за угодою припиненими, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом ОСОБА_2 про визнання правовідносин за угодою припиненими. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

16.12.2012 р. між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики між фізичними особами б/н.

Відповідно до умов цього договору позивачу були надані грошові кошти в сумі 1421000 гривень строком до 16.12.2013 року. На виконання умов договору було надано розписку по отримання коштів власноруч. У звязку із неможливістю виконати зобовязання (відсутність коштів, тяжка хвороба тощо) позивачем було прострочено виконання зобовязань.

Наслідком невиконання умов договору стало звернення відповідача до суду із позовами про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_1 було стягнуто борг. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист від 02.04.2015 р.

Після цього, 11 листопада 2015 р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалено ще одне заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, зокрема, було стягнуто неустойку за користування грошовими коштами. На підставі цього рішення 14.01.2016 р. був виданий виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_1

Взагалі зобовязання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 є виконаними повністю і в натурі, як то передбачено вимогами законодавства.

Так, відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2016 р. про перегляд рішення за ново виявленими обставинами (набрала чинності 06.12.2016 року) встановлено, під час отримання грошових коштів в борг у ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, вказані грошові кошти були запозичені для потреб сімї та з дозволу дружини, частина грошових коштів була повернута позивачу дружиною відповідача у березні 2015 року, що значно впливає на розмір позовних вимог.

Згідно вказаної ухвали первинне рішення про стягнення боргу скасовано, справу закрито у звязку із відмовою ОСОБА_2 від позову. Дане рішення має преюдиційну силу для сторін. Вказаними доказами, як вказує позивач, доводиться факт виконання зобовязань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 у повному обсязі.

Таким чином, на думку позивача, зобовязання виконані у повному обсязі і претензій від ОСОБА_2 станом на момент звернення до суду вже немає.

Враховуючи, що фактично зобовязання ОСОБА_1 за другим рішенням було виконано, позивач вважає, що подальше стягнення за виконавчим листом є безпідставним.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати припиненими правовідносини, що випливають з Договору позики між фізичними особами, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.12.2012 року; визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист 320/7586/15-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 р. суми боргу в розмірі 520883,40 грн. (п'ятсот двадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні сорок копійок).

Позивач в судове засідання не з'явився, однак від його предстаника надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача також подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 16.12.2012 р. між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики між фізичними особами б/н./а.с.7-8/

Відповідно до умов цього договору позивачу були надані грошові кошти в сумі 1421000 гривень строком до 16.12.2013 року. На виконання умов договору було надано розписку по отримання коштів власноруч./а.с.9/

Відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2016 р. про перегляд рішення за ново виявленими обставинами (набрала чинності 06.12.2016 року) встановлено, під час отримання грошових коштів в борг у ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, вказані грошові кошти були запозичені для потреб сімї та з дозволу дружини, частина грошових коштів була повернута позивачу дружиною відповідача у березні 2015 року, що значно впливає на розмір позовних вимог./а.с.11-12/

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобовязання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у випадку предявлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.

Відсутність такої вимоги не покладає на позичальника будь-яких зобовязань щодо дострокового повернення будь-яких сум, які, на думку кредитора, підлягають сплаті, крім тих, які підлягають сплаті на час предявлення вимоги.

Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобовязання вважаються припиненими.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Виходячи з положень ч.4 ст.369 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов'язку повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Отже, враховуючи, що у ОСОБА_2, на користь якого видано виконавчі листи, претензій до боржника не має, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню у звязку із відсутністю обовязку боржника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правовідносин за угодою припиненими задовольнити в повному обсязі.

Визнати припиненими правовідносини, що випливають з Договору позики між фізичними особами, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.12.2012 р.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист 320/7586/15-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 р. суми боргу в розмірі 520883,40 грн. (п'ятсот двадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні сорок копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_4