Справа № 146/1673/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" лютого 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Козачук Н.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької областіпро визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 червня 2004 року в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Заозерна, № 20 в с. Кислицьке Томашпільськоого району Вінницької області. Ще за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Однак коли позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом йому було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, однак його представник за угодою ОСОБА_4 надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність та уточнив позовні вимоги щодо дати смерті спадкодавця ОСОБА_3, а саме 25.06.2004 року, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради ОСОБА_5 надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2004 року в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Заозерна, 20 (колишня Заозерна № 35) в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області.

Згідно довідки № 452 від 23 вересня 2016 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем майна за заповітом залишився син ОСОБА_1О.(а.с. 7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВ 0223583 ОСОБА_3 , прийняла спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_6, яка померла 14 січня 1997 року.(а.с. 8).

Як вбачається з копії заповіту складеного 22 червня 2004 року, засвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_7, позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с.5).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 128 від 28 вересня 2016 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Заозерній, 20 в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за ОСОБА_3 В даній довідці вказано, що закреслене «21» не читати, вірно читати «20»(а.с.11).

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 381/0116 від 12 жовтня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 відмовлено в звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю належного правовстановлюючого документ на імя спадкодавця (а.с.13).

Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 574/0116 від 16 грудня 2016 року спадкова справа після померлої 25 червня 2004 року ОСОБА_3 не заведена. (а.с. 19).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Заозерна, № 20 в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області, що належав ОСОБА_3, яка померла 25 червня 2004 року в с. Кислицьке Томашпільського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська