Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2473/17

Провадження № 2-о/126/122/2017

"14" вересня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцол В. І.

секретар Гримальська С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Євпаторія АРК Крим (нині тимчасово окупована територія) помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3.

Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, виданим органами влади окупантів. Інших документів надати неможливо у зв'язку з їх відсутністю.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII (з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

А тому, видане свідоцтво про смерть не створює правових наслідків.

Разом з тим, смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Так, смерть ОСОБА_3 створює для його дружини ОСОБА_1 право на отримання спадщини (земельної ділянки, розташованої на території Бирлівської сільської рад Бершадського району Вінницької області), однак реалізувати дане право без легітимних документів, які підтверджують факт смерті спадкодавця немає можливості.

З урахуванням викладеного, заявник ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, Україна.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 перед початком судового засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Враховуючи те, що заявник скористався своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у поданих суду доказах, а саме у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 року року виданому « Євпаторійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим» , вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Євпаторія АРК Крим, Україна.

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 29.09.1995 року Бершадським РВ УМВС України у Вінницькій області вбачається, що померлий ОСОБА_3 був громадянином України та місцем його проживання з 2006 року зареєстровано м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, Україна, АДРЕСА_1. Відомості про зміну місця проживання відсутні.

Будучи дружиною померлого, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 30.04.1972 року, ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої права, як спадкоємця на спадкове майно - земельну ділянку, яка розташована на території Бирлівської сільської ради, оскільки не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка на території України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України " Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видане органами на території АРК Крим свідоцтво про смерть не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина ОСОБА_3, що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про його смерть на території України.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів.

Отже, у даному випадку підлягають застосуванню загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території є істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації права заявника на спадкування.

При цьому, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Інформаційному листі від 11.04.2017 року вказав судам на необхідність у своїх рішеннях використовувати коректні назви та місця розташування населених пунктів, наприклад "місто Амвросіївка, Амвросіївського району Донецької області, Україна" і навпаки рекомендував судам не використовувати в рішеннях формулювання "Донецька народна республіка (територія, непідконтрольна державної влади України)", "Донецька народна республіка", яка є тимчасово окупованою територією" і "самопроголошена "Донецька народна республіка" і так далі.

З урахуванням викладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 законною та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Ураховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 15, 60, 234, 235, ч. 2 ст. 256, ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, Україна.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бершадський районний суд.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. І. Гуцол