Провадження № 2/127/5455/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з даною позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

1) Так, відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Натомість, позивачем не вірно визначено субєктний склад осіб, які беруть участь у справі.

Так, у даній категорії справ не являється відповідачем відділ реєстрації актів цивільного стану в особі Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, оскільки згідно п.п.2.13.1 п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

А тому, зазначений орган не є належним відповідачем у даній справі, оскільки останнім ніяким чином не порушено законних прав та інтересів позивача, а позовні вимоги щодо зобовязання відділу реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини в силу закону є безпідставними.

Натомість, суд звертає увагу, що до участі у справі слід залучити в якості відповідачів спадкоємців померлого ОСОБА_2, оскільки даний спір безпосередньо торкається їхніх законних прав та інтересів (отримання спадщини, пенсії по втраті годувальника, тощо), та зазначити відносно відповідачів усю необхідну інформацію, передбачену п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України.

2) Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні станом на 01.01.2017 року становить 1 600 грн.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640,00 грн.

Оскільки позивач звернулась до суду із двома вимогами немайнового характеру, судовий збір, який підлягає сплаті за звернення до суду з даним позовом, складає 1 280,00 грн.

Натомість, матеріали позовної заяви не містять доказів сплати позивачем судового збору у відповідному розмірі. А тому, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 280,00 грн. та надати суду оригінал платіжного документу.

Що ж стосується думок та тверджень позивача, що вона звертається з даним позовом в інтересах своєї неповнолітньої дитини-інваліда, а тому як представник дитини-іваліда на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору є безпідставними, оскільки згідно ч.2 ст.130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

В той час як частиною 3 статті 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

А відтак, ОСОБА_1 звернулась до суду не як законний представник дитини-інваліда, а як позивач, а тому має сплатити судовий збір на загальних підставах.

3) Також, позивачем слід долучити до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для всіх відповідачів та третіх осіб у справі відповідно до ч.1 ст.120 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 118, 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.128, 130 СК України, ст.ст.119, 121, 210 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту батьківства залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до 21 вересня 2017 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: