03.02.17 Провадження 2/235/435/17
Справа 235/314/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», третя особа Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області, про відшкодування моральної шкоди в зв'язку з професійними захворюваннями, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19.01.2017 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з професійними захворюваннями.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем по справі він перебував у трудових відносинах з 27.05.1993 року по 01.10.2011 року та з 17.10.2011 року по 25.04.2015 року, працюючи на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті.

Був звільнений на підставі ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я.

Під час роботи на підприємстві він отримав професійні захворювання - хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико динамічними порушеннями та больовим синдромом, хронічний бронхіт П ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН О 1-П ст. (першого-другого ст.) - захворювання професійні, встановлені вперше, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 02.09.2015 року.

04.10.2016 року він був вперше оглянутий на МСЕК за професійним захворюванням. За сукупністю професійних захворювань йому з 01.10.2016 року безстроково було встановлено 65 % професійної працездатності, він був визнаний інвалідом третьої групи за професійним захворюванням.

Вважає, що умовами виробництва йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він пропрацювавши тривалий час в підземних умовах, під впливом шкідливих факторів, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, був визнаний інвалідом, втратив можливість заробляти гроші, яких йому вистачало на життя та для забезпечення своїх потреб та необхідних витрат на належному рівні. Зараз функції його організму суттєво погіршилися, що відображається не тільки на можливості працювати, але і в побуті. Він вимушений лікуватися, внаслідок поганого самопочуття знижується його настрій, він почуває себе неповноцінною людиною.

Він зазнає моральні страждання, які пов'язані з тривалою хворобою, внаслідок захворювання він відчуває біль, розпач і хвилювання через стан здоров»я, негативні наслідки захворювання не залишають йому сподівань на одужання та повернення до попереднього образу життя.

Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінює в 100000 грн. та просить стягнути її з відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача ПАТ ШУ «Покровське» не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяви про розгляд справи у його відсутність та заперечення проти позову.

Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ ШУ «Покровське» з 27.05.1993 року по 01.10.2011 року та з 17.10.2011 року по 25.04.2015 року, працюючи на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті (а.с. 6-7).

Був звільнений на підставі ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я.

Під час роботи на підприємстві він отримав професійні захворювання - хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико динамічними порушеннями та больовим синдромом, хронічний бронхіт П ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН О 1-П ст. (першого-другого ст.) - захворювання професійні, встановлені вперше, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 02.09.2015 року (а.с. 17-18).

Вперше позивач був оглянутий МСЕК 15.04.2015 року, йому було встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 8).

За професійним захворюванням позивач вперше був оглянутий МСЕК 04.10.2016 року. За сукупністю професійних захворювань йому з 01.10.2016 року безстроково було встановлено 65 % професійної працездатності, він був визнаний інвалідом третьої групи за професійним захворюванням (а.с. 8).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Законом України "Про охорону праці", а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров"я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного

випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до професійного захворювання позивача. Висновком МСЕК від 04.10.2016 року позивачу ОСОБА_1 вперше було встановлено 65% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності за сукупністю професійних захворювань (а.с. 8).

В зв»язку з цим 19.01.2017 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов'язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України.

Відповідно до роз"яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що в зв"язку з професійними захворюваннями позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК первинно 65% працездатності в звя'зку з професійними захворюваннями, визнаний інвалідом 3 групи безстроково. Після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина, у нього з'явилось почуття тривоги перед майбутнім. Позивач вимушений постійно проходити тривалі курси лікування.

Вищезазначене законодавство, а також роз"яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов"язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв"язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров"я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з професійними захворюваннями втрачена згідно висновку МСЕК на 65% працездатності, він визнаний інвалідом 3 групи безстроково.

Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 38000 грн.

Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст. 268 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60, 79, 88, 208-209, 212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», з р/р 0071 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767, код ЕДРПОУ 13498562 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошову компенсацію у розмірі 38000 (тридцять вісім тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв'язку з професійними захворюваннями.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», р/р 0071 в ПАТ «ВТБ Банк» м. Київ, МФО 321767, код ЕДРПОУ 13498562 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: