Справа № 316/1908/16-ц
Провадження № 2/316/237/17
"01" лютого 2017 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:
головуючого судді: Капустинського М.В.
секретаря судового засідання: Терещенко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги, діє адвокат Сірко Людмила Петрівна до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження об'єктом права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач, в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги, діє адвокат Сірко Л.П. звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області 14.12.2016 року з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_3, в якій зазначає, що 08.12.2016 вона, на підставі договору купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області Осипенко Л.А., придбала у приватну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.12.2016 р. №475186093.
На дату укладання договору купівлі-продажу в даній квартирі тимчасово залишався зареєстрованим власник квартири - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідно до п. 5.2 Договору купівлі-продажу (а.с. 6-7) відповідач по справі в строк до 09.12.2016 року зобов'язався знятись з реєстраційного обліку з проданої ним квартири та передати квартиру позивачу для вільного користування і безперешкодного володіння нею у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам, разом з документами.
Відповідач виїхав з квартири, передав ключі та звільнив помешкання від своїх речей ще до укладання договору, але в порушення умов договору самостійно не знявся з реєстраційного обліку в строк до 09.12.2016, чим порушив умови зазначеного вище Договору.
Реєстрація відповідача в квартирі позивача перешкоджає їй в реалізації своїх прав як власника житла, тобто у володінні і розпорядженні майном на свій розсуд. Просить суд усунути перешкоди в реалізації прав власника шляхом визнання відповідача втратившим право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та зняття його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Справу розглянути за останнім відомим місцем проживання відповідача.
В судове засідання позивач та її представник - не з'явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити (а.с.23, 24).
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності (а.с.21).
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, на адресу суду повернулися поштові конверти з відміткою пошти, які надсилалися судом на адресу проживання відповідача зазначену в позовній заяві, яка збігається з місцем реєстрації відповідача зазначеної в повідомленні з Сектору реєстрації Енергодарської міської ради в Запорізькій області (а.с.16).
Відповідно до ч.1ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає і не знаходиться.
Відповідно до ст.ст.74-75 ЦПК України - відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв або клопотань про перенесення розгляду справи до суду від нього не надійшло, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, суд, ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, за останнім відомим місцем проживання, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.
Крім того, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні в матеріалах докази, суд дійшов наступних висновків:
Згідно ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Згідно наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу та Витягу реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.6-7, 8), позивачка є власницею спірної квартири.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом.
Відповідно до ст.383 ЦК України - власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб.
Відповідно ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного столу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11,12.2003 р. є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.1 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з ти одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Згідно до ст. З Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року за № 35 місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку (приміщення), за договором його наймання, піднаймання, оренди або на інших підставах, передбачених законодавством.
Договір найму не укладався.
Відповідно до п.9 ст.110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами та норми матеріального права, є законними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.48 Закону України «Про власність», ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 110, 169, 209, 212-215, 224-226, 231-233, 294 ЦПК України, суд -
Вимоги позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги, діє адвокат Сірко Людмила Петрівна до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження об'єктом права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у реалізації права володіння, користування та розпорядження належним їй на праві приватної власності нерухомим майном - квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстраційного обліку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним Кодексом України.
Суддя: М. В. Капустинський