РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017 року Провадження № 2/425/44/17

Справа № 425/3615/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Білак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб 10.06.1989 року, від шлюбу сторони мають спільну повнолітню дочку. Життя подружжя припинено з жовтня 2013 року, припинені шлюбні та сімейні відносини між позивачем та відповідачем, спільне господарство не ведеться.

В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, в якій просить слухати праву без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи в його відсутності не надав, заперечень на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виклик до суду відповідачу було направлено за адресою, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який отримано ним 20.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 780 наявним у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі доказами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації шлюбу Смолий) ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.06.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ЕД № 310354, виданим Рубіжанським міським відділом ЗАГС Ворошиловградської області 10.06.1989 року (а.с. 8).

Відповідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Позивач у позовній заяві зазначає, що шлюбні та сімейні відносини між подружжям припинені з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведеться.

Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки з жовтня 2013 року, сторони спільне господарство не ведуть, тому враховуючі вищезазначені обставини, вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним, неефективним, та таким, що буде суперечити волі й інтересам сторін, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно ст. 110 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України щодо предявлення позову протягом вагітності дружини, з матеріалів справи не вбачається.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, які не мають бажання зберегти сімю, а тому все зазначене вище є підставою для розірвання шлюбу між ними.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110-113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований Рубіжанським міським відділом ЗАГС Ворошиловградської області 10.06.1989 року, актовий запис № 298 від 10.06.1989 року розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ш. Мирошникова