Провадження № 2/752/1505/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
12 січня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Мирошниченко О.В.,
при секретарі - Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору, стягнення грошових коштів та зобов'язання вчинити дії,-
У жовтні 2016 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, стягнення заборгованості та повернення майна. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 24 листопада 2015 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди легкового автомобіля. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний номерний знак НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, колір СІРИЙ. Відповідно до даного договору ОСОБА_1 є Орендодавцем, а відповідач ОСОБА_2 Орендарем. На виконання договору ФОП ОСОБА_1 передано ОСОБА_2 автомобіль марки Dawoo Lanos, номерним знаком НОМЕР_5, номер кузова НОМЕР_6 та надано для користування автомобілем документи на автомобіль (технічний паспорт), а відповідач зобов'язувався використовувати орендований автомобіль виключно за цільовим призначенням та вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
З 16 травня 2016 року Орендар (відповідач) не сплачує орендну плату, на зв'язок з Орендадавцем не виходить.
В результаті чого у відповідача ОСОБА_2 утворилася заборгованість у розмірі 33 428,58 грн. за період 16.05.2016 року по 18.10.2016 року (22 тижнів та 2 дні * 1,500 грн.).
Крім того, відповідно до умов договору стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягає штраф за порушення строків виконання відповідачами зобов'язань по договору в розмірі 39 000 грн. (250 грн. за день прострочення) (п. 9.1.3 договору).
У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови Договору оренди, позивач змушений звернутися до суду позовом.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24 листопада 2015 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладений договір оренди № 7/15 автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний номерний знак НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, колір СІРИЙ, за умовами якого позивач надав відповідачеві вказаний автомобіль в оренду з ціною оренди 1 500 грн. на тиждень.
З 16 травня 2016 року Орендар (відповідач) не сплачує орендну плату, на зв'язок з Орендадавцем не виходить.
В результаті чого у відповідача ОСОБА_2 утворилася заборгованість у розмірі 33 428,58 грн. за період 16.05.2016 року по 18.10.2016 року (22 тижнів та 2 дні * 1,500 грн.).
Крім того, відповідно до умов договору стягнення з відповідача ОСОБА_2 підлягає штраф за порушення строків виконання відповідачами зобов'язань по договору в розмірі 39 000 грн. (250 грн. за день прострочення) (п. 9.1.3 договору).
Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
У ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права не можуть бути обмежені.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
В силу ст. 598 ч. 1, 2 цього ж Кодексу зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 610 ч. 1 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
В ст. 611 цього ж Кодексу зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей.
Правила статті 625 Цивільного кодексу України розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання, а також незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи в безготівковій формі. Частина 1 коментованої статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 Цивільного кодексу України). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний буде відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені коментованою статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов'язання проценти річних. Розмір процентів річних визначається сторонами в договорі. Якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.
В силу ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від договору і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.
У відповідності до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про зобов'язання відповідача ОСОБА_2 повернути автомобіль «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y, державний номерний знак НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, колір СІРИЙ, оскільки передбачені договором оренди.
Нормами ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України.
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.
В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 277 гривень 64 копійки.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 41, 64 Конституції України, ст.ст. 23, 526, 551, 553, 554, 598, 607,610, 611, 629, 631, 638, 1058, 1060 ЦК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 7/15 оренди автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, колір СІРИЙ, укладений 24 листопада 2015 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичною особою -підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди № 7/15 оренди автомобіля - 33 428 гривень 58 копійок заборгованість по оплаті за оренду автомобіля, 39 000 гривень штрафу за невиконання зобов'язань.
Зобов'язати ОСОБА_4 повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 автомобіля «DAEWOO-FSO LANOS TF69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, колір СІРИЙ.
Стягнути з ОСОБА_4 на Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 277 гривень 64 копійки.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя