Дата документу 01.02.2017
ЄУ № 420/2425/16-ц
Провадження №2/420/126/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Обґрунтовує свої вимоги, тим що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за зазначеною адресою, та земельних ділянок на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Він, як син померлого та спадкоємець першої черги за законом, спадщину фактично прийняв, так як на її частину -земельні ділянки отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Його брат -відповідач у справі від спадщини відмовився на його користь, а мати -ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. На даний час йому необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, але він не може цього зробити, оскільки за життя батько не провів державної реєстрації права власності на вищезазначений будинок. Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 07 квітня 2010 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки НОМЕР_5, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 6,8800 га, що розташована на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 13.07.2005 (а.с.44); земельної ділянки НОМЕР_6, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 6,7600 га, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 23.06.2003 (а.с.43); двох земельних часток (паїв) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Димитрова, с. Макартетине Новопсковського району Луганської області розміром по 0,85 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікатів на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 24.01.2005, та серії НОМЕР_9, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією 03.01.1997, грошових заощаджень з індексацією на рахунках у Новопсковському відділенні АТ «Ощадбанк» НОМЕР_10 на загальну суму 228,52 грн., а також домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №24814319 від 23.09.2010, виданого Новопсковською державною нотаріальною конторою, інформація щодо заповітів або спадкових договорів після ОСОБА_3 відсутня (а.с. 58)

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_11, виданим Осинівським сільським відділом запису актів громадянського стану Новопсковського району Ворошиловградської області 01.08.1978 (а.с.9).

Мати позивача, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області 24.02.2016 (а.с.8), та брат, ОСОБА_2, відмовилися від належної їм частки у спадщині після ОСОБА_3 на користь позивача, ОСОБА_1, подавши відповідні заяви про відмову від спадщини у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України (а.с.41-42).

Позивач спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки та земельні частки (паї), що підтверджується його заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2010, свідоцтвами про право на спадщину за законом від 28.10.2010, зареєстрованими в реєстрі нотаріальних дій за №1603 (а.с.55), за №1605 (а.с.56) та за №1607 (а.с.57), а також витягами про реєстрацію у Спадковому реєстрі №25151466, №25151401 та №2551350, виданими 28.10.2010 Новопсковською державною нотаріальною конторою (а.с. 65-67).

Проте, отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння ОСОБА_1 не має можливості, так як у нього відсутні правовстановлюючі документи на будинок. За життя ОСОБА_3 не провів державної реєстрації зазначеного домоволодіння, тому нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок.

Як вбачається з дозволу про відведення ділянки під забудову виконавчий комітет Новопсковської районної ради депутатів трудящих 23.06.1957 надав дозвіл ОСОБА_3 на відведення земельної ділянки площею 0,12 га для забудови площею 31.75, будівельна кубатура 193,65 куб.м. згідно з планом відведення ділянки, затвердженого рішенням виконавчого комітету Осинівської сільської ради депутатів трудящих від 19.06.1945 зі строком закінчення будівництва - 1978 рік (а.с.21).

Також ОСОБА_3 було видане свідоцтво на забудову садиби на 4 кімнати з жилою площею 31,75 кв.м. в с. Макартетине Новопсковського району Ворошиловградської області (а.с.11-13.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Відтак виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок не залежало від державної реєстрації цього права.

До 19.01.1996 згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння розташовані у сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

29.06.1998 набула чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121.

Отже, обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998. Як вбачається з матеріалів справи спадковий житловий будинок збудований у 1978 році, тобто до набрання чинності Інструкцією.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966, об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно довідки, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області №77 від 21.11.2016, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 1975 по 2010 роки. Вибув у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6. Разом з ним проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_4, невістка ОСОБА_5, син ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.25).

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_6, на праві приватної власності.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 04.11.2016 вартість житлового будинку з господарськими спорудами за даною адресою склала 47770 грн. (а.с.14-15).

Станом на 25.10.2016 за вищезазначеною адресою проживають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою виконкому Новопсковської селищної ради Луганської області №62 від 25.10.2016 (а.с.23).

Судом достовірно встановлено, що позивач, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги спадщину після ОСОБА_3 прийняв, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а також отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (земельні частки (паї), земельні ділянки та грошові заощадження). Інші спадкоємці першої черги -ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 у встановленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини на його користь.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,174,213-215 ЦПК України, ст.ст.328, 1216, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: