АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2015 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовувала слідуючими обставинами.

21 вересня 2003 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №18. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 зазначала, що спільне життя з чоловіком не склалося, сторони проживають окремо більше року, а різні погляди на шлюб та сім'ю призвели до втрати позивачем поваги та любові до чоловіка.

Позивач просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти по 730грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

22-ц/794/91/ 2017р. Провадження № 723/2159/15-ц Головуючий у 1 інстанції Яківчик І.В.

Категорія 49/50 доповідач Перепелюк І.Б.

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 21 вересня 2003 року виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №18.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі по 730 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції в частині стягнення аліментів, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове ріщення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Апелянт вважає оскаржуване заочне рішення в частині стягнення аліментів незаконним та необгрунтованим.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. '

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, заочне рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлені всі обставини справи, дослідженні представлені сторонами докази та правильно застосовані норми матеріального права.

Встановлено, що 21 вересня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №18 та підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 21.09.2003р.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 27.07.2005р. та серії НОМЕР_1 від 30.07.2009р.

Згідно довідки виконкому Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області № 2014 від 28.09.2015р. вбачається, що діти проживають разом з матір'ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі апелянт просить стягувати з нього аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, жодних доказів на підтвердження того, що відповідач неспроможний сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, апелянтом не надано. В судове засідання відповідач не з»являвся, жодних доказів на пітвердження того, що немає можливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі не надав.

Відповідач є повнолітньою, працездатною людиною, батьком, який за законом зобов'язаний утримувати своїх дітей до повноліття.

Доказів про перебування на утриманні відповідача інших осіб не представлено.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції враховував прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум.

Враховуючи всі обставини справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :