Єдиний унікальний номер 229/3653/16-ц Номер провадження 22-ц/775/139/2017
Головуючий в I інстанції Панова Т.Л. Єдиний унікальний номер 229/3653/16-ц
Суддя доповідач Мальований Ю.М. Номер провадження 22-ц/775/139/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Новікової Г.В.

за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 8 грудня 2016 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 8 грудня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2016 року залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2016 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 1 листопада 2012 року відносно нього Дружківським міським судом було винесено судовий наказ про стягнення з нього заборгованості за послуги теплопостачання. 28 грудня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції Григор`євим В.І. було відкрито виконавче провадження. Всупереч ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» протягом чотирьох років ніяких виконавчих дій державним виконавцем не проводилось. 18 лютого 2016 року державний виконавець (після закінчення строку на виконавче провадження) виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, вказуючи, що місце знаходження боржника не встановлене. А вже 13 квітня 2016 року державний виконавець повторно виносить постанову про відкриття виконавчого провадження і вказує, що заява на примусове виконання надійшла 12 квітня 2016 року. Підстав для переривання строків давності пред'явлення виконавчого документу, передбачених ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження», не було. В оскаржуваній ухвалі державним виконавцем зазначено про відкриття виконавчого провадження, при цьому не зазначено де цей виконавчий документ знаходився протягом 4-х років. Заявник вважає, що державним виконавцем порушено ст. 26 ЗУ «про виконавче провадження», оскільки він мав відмовити у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з пропуском строку для прийняття виконавчого документу. Заява стягувача на підставі якої державним виконавцем 13 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження, на думку заявника викликає сумнів, оскільки на ній відсутній реєстраційний номер та підпис представника стягувача.

Учасники судового розгляду та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено.

18 лютого 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно якої виконавчий документ - судовий наказ № 2-н/0516/1376/2012, виданий Дружківським міським судом 04.12.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 9649,22 грн., повернуто стягувачеві - виробничій одиниці «Дружківкатепломережа», оскільки боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі, не мешкає. Під час проведення виконавчих дій встановити місцезнаходження боржника не виявилося можливим. Постанова набрала чинності. (а.с.28).

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час винесення зазначеної постанови, визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону, який був чинним у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки визначенні у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду, а у разі, якщо рішення суду підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на 13 квітня 2016 року).

За змістом положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

25.09.2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було підготовлено узагальнення «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», відповідно до якого, вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суди мають перевіряти, чи не переривався строк давності пред'явлення його до виконання.

При цьому слід розрізняти поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання від поновлення строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання після його переривання.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

а) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

б) частковим виконанням рішення боржником;

в) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Беручи до уваги наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи мається копія заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, згідно якої 12 квітня 2016 року представник ВО «Дружківкатепломережа» звернувся до відділу державної виконавчої служби у м. Дружківка з заявою про прийняття на виконання судового наказу № 2-н/0516/1376/2012, виданого Дружківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 9541,92 грн. та судових витрат в сумі 107,30 грн. (а.с. 30). Дана заява містить підпис заявника та резолюцію до виконання державному виконавцю від 12.04.2016 року.

Таким чином, стягувач у строки, передбачені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», скористався своїм правом і повторно пред'явив виконавчий документ - судовий наказ №2-н/0516/1376/2012 до виконання.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13 квітня 2016 року, оскільки строк пред'явлення до виконання судового наказу №2-н/0516/1376/2012 виданого Дружківським міським судом 4 грудня 2012 року було перервано в зв'язку з його пред'явленням до виконання 26 грудня 2012 року. Новий строк пред'явлення виконавчого документа до виконання слід відраховувати з наступного дня після його повернення стягувачу (Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.02.2016 року (а.с.28)). Останній, отримавши виконавчий документ, повторно подав заяву про примусове виконання судового наказу 12 квітня 2016 року, тобто з додержанням строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження 13 квітня 2016 року державним виконавцем винесена на підставі заяви стягувача, яка на думку заявника сфальсифікована, і державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з пропуском строку для прийняття виконавчого документу є неспроможними, не підтверджені належними доказами і не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Ухвалу суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали з мотивів, викладених в апеляційній скарзі немає.

Керуючись статтями 303, 307, 312-315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 8 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: