Справа № 492/31/17
Провадження № 2/492/297/17
УХВАЛА

про залишення позову без руху та усунення недоліків

11 січня 2017 року суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виноградівська сільська рада Арцизького району Одеської області про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її примусового відчуження,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким:

припинити право власності ОСОБА_2 на ? частину земельної ділянки площею 6,15 га, кадастровий номер :01:005:0368, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, шляхом її примусового відчуження та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи те, що спір по справі стосується нерухомого майна, що територіально відноситься до Арцизького району Одеської області, а від так вказана цивільна справа підсуднаАрцизькомурайонному суду Одеської області.

Однак суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимог ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається зокрема у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно п. а ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Так ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому ціна позову не відповідає дійсній вартості майна, або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, (який набрав законної сили 01.11.2011 року) передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви майнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 1 % ціни позову але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а отже позивачем судовий збір має бути сплаченим у розмірі не менш ніж 640,00 грн. за кожну вимогу майнового характеру.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Крім того ч. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу майнового характеру.

Так, у позовній заяві позивач ставить декілька вимог майнового характеру, а судовий збір було сплачено лише за одну.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір по справіне менш ніж 640,00 грн. за іншу вимогу майнового характеру.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Так, позивачем зазначена ціна позову в сумі 31 959,06 гривень, однак, позивачем до позову не додані документи, що підтверджують дійсну вартість спірного нерухомого майна, з суми якої має вираховуватись і сума судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до суду, оскільки як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги майнового характеру.

Додана позивачем до матеріалів справи копія свідоцтва про право на спадщину за законом не підтверджує дійсну вартість спадкового майна, з якої має вираховуватись сума судового збору, яка має бути сплачена позивачем по справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави заяви залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд також вважає за необхідне попередити позивача, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, то позовна заява у відповідності до ч. 2 ст.121 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду та наданні суду доказів сплати судового збору по справі.

Також вважаю за необхідне розяснити позивачу , що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. ст.119,121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виноградівська сільська рада Арцизького району Одеської області про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її примусового відчуження - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків до 20 січня 2017 року, однак, не пізніше пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити, що у разі невиконання вимог суду у вказаний строк, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_3