Справа №: 398/3164/16-ц
"02" лютого 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
головуючого судді Крімченко С.А.,
при секретарі Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Мотивує тим, що вона, позивачка, являється власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 01 вересня 2008 р. згідно якого за нею визнано в порядку спадкування за заповітом право власності на даний будинок. В її будинку зареєстрований її син, відповідач ОСОБА_2 Останній не проживає в будинку та не користується ним з квітня 2015 р., особисті речі відповідача в будинку відсутні, матеріальні витрати по утриманню будинку несе вона. Реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди в користуванні будинком.
В судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують, не заперечуть проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11.
Наведене свідчить, що задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням можливий лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або члена сім'ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на то причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад встановлений законодавством термін.
Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
В судовому засіданні встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1, є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 01 вересня 2008 р. згідно якого за нею визнано в порядку спадкування за заповітом право власності на даний будинок. В будинку зареєстрований її син, відповідач ОСОБА_2 Останній не проживає в будинку та не користується ним з квітня 2015 р., особисті речі відповідача в будинку відсутні, матеріальні витрати по утриманню будинку несе позивчка. Реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди в користуванні будинком.
Згідно акту Олександрійської селищної ради м. Олександрії від 26.09.2016 р.№ 406, складеного за участю сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та посвідченого секретарем селищної ради Дмитренко А., селищним головою Клєвак В., в будинку АДРЕСА_1, зареєстрований, але не проживає з квітня 2015 року ОСОБА_2, його речей в будинку немає.
Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку перешкоджає позивачу належним чином розпорядитись своєю власністю.
Тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Керуючись наведеним та ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 209,215, 224 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя С.А.Крімченко