Справа № 515/2089/16-ц
Провадження № 2/515/120/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря Чумаченко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по вул.Шаганська (колишня вул.Свердлова), №5 в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті ОСОБА_2 В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 10.07.2015року помер її батько ОСОБА_2, якому за життя належав житловий будинок по вул.Шаганська №5 в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області. Зазначила також, що у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та частково її прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на дві земельні ділянки, проте у видачі їй свідоцтва про право власності на будинок нотаріус відмовив у звязку з відсутністю у позивача документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Вказала також, що рідна сестра позивача ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, про що надала відповідну заяву нотаріусу, інших спадкоємців у батька немає. Посилаючись на неможливість оформити спадкові права у позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів відсутні, зазначаючи, що інший спадкоємець до майна померлого ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 вважала, що є підстави для визнання за нею судом права власності на житловий будинок, який належав спадкодавцю за життя.

Позивач та її представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Представник позивача надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності.

Представник Приморської сільської ради, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився. Голова Приморської сільської ради надіслав суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без участі представника сільради.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.а.с.7,12).

З матеріалів справи також слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 померли 12.01.2001 року та 10.07.2015 року відповідно, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.а.с.5,6).

Судом також встановлено, що відповідно до записів у погосподарській книзі за ОСОБА_2 значиться будинок, розташований по вул.Шаганській (Свердлова) №5 в с.Приморське, який складається із житлового будинку, трьох сараїв та навісу (а.с.а.с.13-15,17).

Зі змісту довідки Приморської сільської ради від 22.08.2016 року №1081 слідує, що на підставі рішення Приморської сільської ради від 22 лютого 2016 року №56-VII назву вулиці зі «Свердлова» було змінено на «Шаганська» (а.с.18).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 та після розірвання шлюбу 15.04.2004 року залишила прізвище «Гайзель» (а.с.8).

Зі свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ЕК № 407538, виданого 23.04.1988 року Березанською міською радою Баришевського району сестра позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, у звязку з чим змінила прізвище з «Гудима» на «Яхно» (а.с.12-зворот).

В судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_9 до майна померлого ОСОБА_2 заведено спадкову справу №214/2015 на підставі заяви доньки спадкодавця ОСОБА_1 та внесено відповідні відомості до Спадкового реєстру (а.с.а.с.36-38).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті свого батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10 липня 2015 року, отримала свідоцтво про право власності за законом, прийнявши у спадок дві земельні частки (паї) площами по 3,93 умовних кадастрових гектара кожна (а.с.9).

В судовому засіданні також встановлено, що листом від 08.12.2016 року №1287/02-14 приватний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 у звязку з відсутністю (ненаданням) правовстановлюючого документу на успадковане майно житловий будинок (а.с.20).

З матеріалів справи також слідує, що ОСОБА_3 06.11.2015 року відмовилася від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2, що підтверджується її заявою, направленою в органи нотаріату (а.с.9).

Судом встановлено, що інші спадкоємці до майна померлого, крім позивача, в нотаріальну контору протягом установленого законом строку не зверталися.

Вирішуючи спір, що виник зі спадкових правовідносин, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу (далі ЦК) України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК).

Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК).

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини та відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 37 постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав».

Як вбачається з матеріалів справи, право власності позивача як спадкоємця не визнається, а відтак підлягає захисту в судовому порядку.

З урахуванням того, що позивач позбавлена можливості оформити у позасудовому порядку спадкові права на майно, яке належало її батькові за життя, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріальної контори протягом встановленого законодавством строку та частково прийняла спадщину, оформивши свідоцтво про право на спадщину за законом, а також те, що інший спадкоємець першої черги ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, інших спадкоємців до майна померлого ОСОБА_2 немає, враховуючи повне визнання Приморською сільською радою позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на згадане нерухоме майно.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 14, 57-60, 64, 88, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер картки обліку платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Шаганська (колишня вул.Свердлова) №5 с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті ОСОБА_2, померлого 10 липня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: