АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/7186/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Грегуль О.В.
Провадження № 22-ц/796/1842/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Анділахая Віталія Семеновича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У рахунок погашення ОСОБА_2 заборгованості за кредитом і відсотками в розмірі 7099574,18 грн. за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/3725 від 05 липня 2007 року звернуто стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій на:

трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею: 63,20 кв. м., жилою площею: 41,10 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 травня 2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим № 1175 і зареєстрованого в реєстрі, відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, вчиненого комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 20 травня 2004 року за реєстраційним номером: 3188.

однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею: 32,70 кв. м., жилою площею: 18,6 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06 листопада 2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим № 4738 і зареєстрованого в реєстрі, відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, вчиненого комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 10 листопада 2003 року за реєстраційним номером: 4946.

однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею: 28,10 кв. м., жилою площею: 15,10 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 листопада 2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соврас О.ІО. за реєстровим № 10821 і зареєстрованого в реєстрі, відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, вчиненого комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 05 грудня 2003 року за реєстраційним номером: 2565.

Відстрочено виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк»просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відстрочки його виконання. Зазначає, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає застосуванню лише щодо майна, яке використовується як місце постійного проживання позичальника та за умови, що у нього немає у власності іншого нерухомого житлового майна. На праві власності ОСОБА_2 належить три квартири, а тому у суду були відсутні підстави для відстрочки виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії вказаного Закону. Суд також не врахував, що мораторій сам по собі як правовий інститут є відстроченням виконання зобов'язання та не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

В апеляційній інстанції представник ПАТ «Укрсоцбанк» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачкою ОСОБА_2, укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 10-29/3725. За умовами договору відповідачці був наданий кредит у межах максимального ліміту заборгованості до 217000 доларів США, який ОСОБА_2 мала погашати щомісячними платежами разом із відсотками і погасити до 04 липня 2022 року (а. с. 9-21).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 05 липня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено три іпотечних договори № 02-10/2338, № 02-10/2339, № 02-10/2340, відповідно до яких ОСОБА_2 передала в іпотеку банку:

однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею: 32,70 кв. м., жилою площею: 18,6 кв. м., що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2003 року;

однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею: 28,10 кв. м., жилою площею: 15,10 кв. м., що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26 листопада 2003 року;

трикімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею: 63,20 кв. м., жилою площею: 41,10 кв. м., що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2004 року (а. с. 22-33).

З наданих ПАТ «Укрсоцбанк» розрахунків вбачається, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 02 лютого 2015 року становить 213 124,00 доларів США, що еквівалентно 3441312,38 грн. - заборгованість за кредитом, 174 247,79 доларів США, що еквівалентно 2813578,39 грн. - заборгованість за процентами, 322 515,99 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 522 167,42 грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів, а всього: 7 099 574,18 грн. (а. с. 5-8).

13 травня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про зверенння стягнення на передані в іпотеку квартири для погашення наявної заборгованості за кредитом і відсотками в розмірі 7 099 574,18 грн. шляхом продажу їх з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Суд першої інстанції позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив та відстрочив виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В частині відстрочки виконання рішення суду першої інстанції в повному обсязі колегія суддів погодитись не може, оскільки суд неправильно застосовував положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Надаючи відстрочку виконання рішення суду про звернення стягнення на належне відповідачці нерухоме майно відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 зареєструвала своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_6. А тому у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягає відстроченню виконання рішення суду лише в частині звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_5, загальною площею: 28,10 кв. м., жилою площею: 15,10 кв. м.

Враховуючи викладене, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року підлягає скасуванню в частині відстрочення його виконання на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» з ухваленням в цій частині нового рішення.

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року сторонами не оскаржене.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Анділахая Віталія Семеновича, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року в частині відстрочення його виконання на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею: 28,10 кв. м., жилою площею: 15,10 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_2, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді