У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2017 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області подання Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. Подання мотивоване тим, що на виконанні у Оржицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться виконавче провадження 52321213 з виконання виконавчого листа № 543/692/15-ц виданого 21.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 31651,00 грн.

У поданні державний виконавець вказує, що 22.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що майно, належне боржнику ОСОБА_1, на праві власності відсутнє. Державним виконавцем 31.10.2016 року та 10.01.2017 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Як вказує у поданні державний виконавець, вжитими заходами встановлено, що боржник ОСОБА_1 одержує доходи (пенсійні виплати), однак кошти по рішенню суду не сплачує. Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що боржником рішення виконано не було, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа громадянина України ОСОБА_1, дата народження 14.04.1975, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання с.Райозеро, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 543/692/15-ц який виданий 21.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Приватбанку» заборгованість в сумі -31651,00 грн. до виконання ним рішення суду. Виконання ухвали про тимчасове обмеження виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням просив покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Державний виконавець Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 просив розглянути подання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду подання по суті.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даного питання, вважає необхідним відмовити у задоволенні подання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XII регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Судом встановлено, що у Оржицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться виконавче провадження 52321213 з виконання виконавчого листа № 543/692/15-ц виданого Оржицьким районним судом Полтавської області 21.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 31651,00 грн. за кредитним договором №б/н від 10.07.2007 року. Відомості про добровільне виконання боржником виконавчого документа відсутні.

При примусовому виконанні вказаного виконавчого документу, державним виконавцем вжито ряд заходів, направлених на виконання рішення суду, пов'язаних з встановленням майна або коштів боржника. Прийнятими заходами майно на яке б можливо було звернути стягнення у боржника не виявлено. Встановлено, що боржник ОСОБА_1 одержує доходи (пенсійні виплати).

Будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надав, оскільки ухилення від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Так чином, державним виконавцем не наведено жодних доводів, підтверджених належними доказами, про вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно чи грошові кошти та те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань покладених виконавчим листом та має наміри залишити територію України.

Невиконання боржником зобов'язань протягом встановленого строку саме по собі не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Матеріали справи не містять достатніх доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, а тому подання державного виконавця є передчасним та необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

у х в а л и в:

Подання Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати Оржицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, боржнику, стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя