Категорія Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Сала Т.Б.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махової Діани Анатоліївни та начальник управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйова Олексія Володимировича,

встановила:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця та начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, посилаючись на те, що 18 травня 2017 року він отримав постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження від 12 травня 2017 року щодо зобов'язання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Заєць Т.І. розглянути клопотання заявника по приєднанню ВП № 51887427 до зведеного виконавчого провадження № 51119621 та вчинити всі виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи Господарському суду міста Києва.

Вважає, що зазначена постанова є незаконною, рішення головного державного виконавця протиправним, оскільки в постанові від 12 травня 2017 року про закінчення виконавчого провадження не зазначено, чи приєднано ВП

№ 51887427 до зведеного виконавчого провадження 51119621; чи арештовані кошти; чи всі виконавчі дії вчинено боржником; чи направлено зведене провадження до Господарського суду міста Києва; чи надано письмову інформацію для Департаменту ДВС і Секретаріату Урядового уповноваженого. При цьому начальником ВДВС всі ці недоліки не перевірені та не були усунені протягом строку виконання самостійно.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив визнати бездіяльність суб'єкта оскарження при виконанні виконавчого листа, виданого 7 квітня 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області протиправною, а його постанову від 12 травня скасувати, як незаконну; визнати бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйова О.В. у відсутності контролю за законністю дій державного виконавця - протиправною; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махову Д.А. негайно вжити всі виконавчі дії з виконання виконавчого листа, виданого 7 квітня 2017 року Вінницьким міським судом, у тому числі надати інформацію про зведене виконавче провадження щодо боргу Укрресурсів до Департаменту ДВС і Секретаріату Урядового уповноваженого у справах ЄСПЛ для завершення виконання рішення ЄСПЛ; зобов'язати начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйова О.В. негайно здійснити контроль за діями державного виконавця по виконанню зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем здійснено всіх заходів з виконання судового рішення.

З такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві області від 12 травня 2017 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 7 квітня 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобов'язання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Заєць Т.І. розглянути клопотання заявника по приєднанню ВП № 51887427 до зведеного виконавчого провадження № 51119621 та вчинити всі виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи Господарському суду міста Києва.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішення суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 14 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

У роз'ясненнях, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Як слідує із матеріалів справи боржником у виконавчому провадженні є заступник начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Заєць Т.І., яка не була залучена до участі у справі як заінтересована особа, хоча судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Вирішуючи скаргу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та не залучив до участі у справі боржника як заінтересовану особу.

Окрім цього, вирішуючи скаргу ОСОБА_2, суд не дослідив матеріали виконавчого провадження та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки при вирішенні скарги суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для її вирішення, то ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, а відтак підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис В.В. Оніщук

Підпис Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький