Справа № 536/1920/16-ц
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Степаненка Ю.І.,
з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 01 грудня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2005 року. Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх спільне життя не склалося. Через різні погляди на життя і характери, відсутність взаєморозуміння та згоди щодо ведення спільного подружнього життя, між ними постійно виникали сварки. Вони припинили подружні відносини і майже рік разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам, інтересам дружини та інтересам їх дітей. Просив розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей з матір'ю.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.17, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню.
Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 травня 2005 року. Від шлюбу мають малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Через різні погляди на життя та характери, відсутність взаєморозуміння, вони припинили сімейні стосунки і майже рік проживають окремо за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у позивача відсутні, так як збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Шлюб розпався з вини обох сторін.
Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.
Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї.
Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Місце проживання дітей суд визначає з матір'ю.
На підставі викладеного, керуючись ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини, ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 7-10 статті 7, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, статтями 10,11,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дошлюбне прізвище Квасниця, зареєстрований 14 травня 2005 року Червонознам'янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 08.
Місце проживання синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити з матір'ю ОСОБА_2.
На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ю. І. Степаненко