Справа № 603/22/17
Провадження №2/603/25/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

при секретарі Сандалюку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Дане спадкове майно ОСОБА_3 заповів позивачу, якому нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку з втратою правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. З приводу втрати правовстановлюючого документа позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністров'я».

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач Устя-Зеленська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Судом встановлено такі обставини.

Згідно ксерокопії державного акта серії НОМЕР_1 від 11.08.2004 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0,18 га, розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.08.2004 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністров'я» (тираж 1559) розміщено оголошення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_3 все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1, про що 05.05.2015 року складено заповіт, посвідчений головою Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, звернувшись у встановлений шестимісячний строк у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв»язку з втратою правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка підлягає спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (інформаційний лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Садівського М.А. №604/01-30 від 23.12.2016 року).

Зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Садівського М.А. №4/01-16 від 18.01.2017 року вбачається, що 23.08.2016 року за заявою №238, поданою ОСОБА_1, заведена спадкова справа №136 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Крім ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи законом не видавались (ксерокопія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,18 га, розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: Ю. Г. Гудкова

Копія з оригіналом вірна.

Суддя Монастириського районного

суду Тернопільської області Ю.Г.Гудкова