Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/575/17
Провадження №: 4-с/332/4/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Безлер Л.В

при секретарі Жечевій А.В.

за участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4, зобовязання вчинити певні-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо невчинення дій за його заявою про повернення з бюджету належних йому грошових коштів в сумі 71366,10грн., які були помилково перераховані до бюджету Жовтневим(нині Олександрівським) ВДВС Запорізького МУЮ за платіжним дорученням №2603 від 28.05.2013 року. Також, просить зобовязати керівника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області вчинити належні дії, передбачені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів для повернення з бюджету належних йому грошових коштів в сумі 71366,10грн., які були помилково перераховані до бюджету Жовтневим(нині Олександрівським) ВДВС Запорізького МУЮ за платіжним дорученням №2603 від 28.05.2013 року. Одночасно заявник клопотанням порушує питання про поновлення строку на звернення до суду, мотивуючи його тим, що ним пропущено строк з поважних причин внаслідок відсутності чіткої визначеності у законодавстві порядку вирішення спірного питання, оскільки він неодноразово намагався оскаржити дії держвиконавця в різних інстанціях, але йому було відмовлено на підставі непідсудності.

Свої вимоги щодо оскарження дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії обґрунтовує тим, що на виконанні в Жовтневому ВДВС Запорізького МУЮ знаходився виконавчий лист №1-75/2008 про стягнення з нього на користь Українського державного концерну «Украгротехсервіс» коштів у розмірі 72531,40 грн. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено відсутність коштів, рухомого майна та звернено стягнення на належну йому квартиру, від реалізації якої 24.05.2012 року отримано кошти в сумі, яка перевищує суму боргу. Платіжним дорученням №2603 від 28.05.2013 року залишок коштів, які повинні бути перераховані заявнику ОСОБА_1, в сумі 71366,13грн. були перераховані до місцевого бюджету, як кошти, не витребувані стягувачем згідно ЗУ №2677-VІ від 04.11.2010р. та п.7 ст.45 ЗУ «Про виконавче провадження», незважаючи на його заяву про повернення йому коштів. Вважає порушеним державною виконавчою службою його право на вільне володіння та розпоряджання належними йому на праві власності коштами, вважає неправомірною бездіяльність в.о. начальника Олександрівського (раніше Жовтневого) ВДВС ОСОБА_4 щодо невжиття заходів по поверненню йому коштів за його заявою.

Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника ОСОБА_2, яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 10.07.2015р., представника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ України в Запорізькій області, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення строку на звернення до суду із скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби суд керується наступним: Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК). Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК).

Пунктом 7 ст.45 ЗУ «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, ці суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому Державним казначейством України. Строку перерахування до бюджету коштів, які залишились після задоволення вимог стягувача, не витребуваних боржником законом не встановлено.

Як зазначено в п.6 ОСОБА_5 спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-152/0/4-13 від 28.01.2013р. Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі - якщо обов'язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. При цьому судом також враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Щодо вимоги про визнання неправомірною бездіяльності в.о. начальника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_4 та зобовязання вчинити певні дії суд приходить до наступного висновку.

Заявник просить визнати бездіяльність в.о. начальника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_4 , але фактично оскаржує відмову у про повернення з бюджету належних йому грошових коштів в сумі 71366,10грн., які були помилково перераховані до Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.7 ст.45 ЗУ «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній на момент спірних відносин) у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, ці суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому Державним казначейством України.

Відповідно до частини другої ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В своїх запереченнях на скаргу щодо неправомірних дій державна виконавча служба посилається на п.12.23 Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012р., в якому вказано, що кошти, які внесені на депозитний рахунок органу ДВС та які не витребувані сторонами виконавчого провадження протягом року з дня їх зарахування на депозитний рахунок, зараховуються до Державного бюджету України.

Однак, такі твердження суд вважає хибними, оскільки згідно зі ст..8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт компетентного органу, що видається на підставі закону, відповідно до закону і для його виконання, встановлює порядок застосування чинного законодавства або порядок здійснення діяльності.

Окрім того, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 у виконавчому провадженні має статус боржника, а не стягувача.

Згідно з ч3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, оскільки згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» не встановлено строків витребування належних боржнику у виконавчому провадженні коштів, що залишились після примусової реалізації належного йому майна, то й звернутися із заявою про таке повернення він має право у будь-який час.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 неодноразово звертався до Жовтневого відділу державної виконавчої служби із заявами про повернення йому суми 71366,13грн., яка залишилась після задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні. Однак, отримував відповіді, що він пропустив строк звернення та у відповідності до п.7 ст.45 ЗУ «Про виконавче провадження» гроші вже перераховані до державного бюджету, як не витребувані стягувачем протягом року. Але, заявник ОСОБА_1 не є стягувачем у виконавчому провадженні, тож, до нього неможливо застосовувати вказані положення.

Крім того, суд враховує, що представником державної виконавчої служби не надано жодних пояснень з приводу скарги щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо повернення належних йому коштів.

Процедура повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету, врегульована Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів

Згідно п.5 Порядку повернення здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Тож, суд вважає правомірною вимогу заявника ОСОБА_1 щодо зобовязання державну службу вчинити певні дії - направлення подання до органу Державного Казначейства про повернення коштів в сумі 71366,13грн. з подальшим перерахуванням їх ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 14, 58, 60, 61, 209 ч. 3, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність дій в.о. начальника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4

Cкаргу ОСОБА_1 на бездіяльність в.о. начальника Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії в.о. начальника Олександрівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №1-75/2008 щодо відмови в поверненні грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 71366,10 грн.,які були помилково перераховані до Державного бюджету України Олександрівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за платіжним дорученням №2603 від 28.05.2013 року протиправними.

Зобовязати в.о. начальника Олександрівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 вчинити належні дії, передбачені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів для повернення з бюджету належних ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 71366,10грн., які були помилково перераховані до Державного бюджету України Олександрівським ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області за платіжним дорученням №2603 від 28.05.2013 року.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04.09.2017 року. Повний текст ухвали буде виготовлено протягом пяти днів.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В.Безлер