АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

07 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В,

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» про захист права споживачів та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 25 травня 2017 року,

встановила:

у березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути викупну суму з урахуванням додаткового інвестиційного доходу - 12 766 грн. 59 коп., 3% річних - 9 470 грн. 75 коп., судовий збір та витрати на правову допомогу - 1 000 грн. В ході розгляду справи позивач збільшив свої вимоги та просив стягнути викупну суму - 6 362 грн. 30 коп., 3% річних - 2 539 грн. 80 коп., судовий збір та витрати на правову допомогу - 4 600 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 р. позов було задоволено частково - стягнуто 3% річних - 324 грн., витрати на правову допомогу - 167 гр. 55 коп., стягнуто з відповідача на користь позивача - 20 грн. 08 коп. та повернуто позивачу судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що 29.12.2007 р. він уклав з відповідачем Договір добровільного страхування життя №1347/1207-3. В листопаді 2014 р. він повідомив відповідача про намір розірвати вказаний договір та просив виплатити йому викупну суму відповідно до умов договору. Відповідач визначив викупну суму в розмірі 837,26 дол. США, та в період до 15.01.2016 р. здійснив виплату в розмірі 10 957 грн. 50 коп. Позивач вважав, що викупна сума розрахована неправильно, її виплату мало бути здійснено за курсом дол. США до гривні на день виплати, та просив стягнути 12 766 грн. викупної суми з урахуванням додаткового інвестиційного доходу. В зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивач просив стягнути 9 470 грн. 75 коп. процентів річних, витрати на правову допомогу - 1 000 грн., та судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. В ході розгляду справи позивач змінював свої вимоги та остаточно просив в заяві від 03.04.2017 р.: стягнути викупну суму, розраховану за курсом долара США до гривні в розмірі 6 362 грн. 30 коп., 3% річних за прострочення виплати викупної суми - 2 539 грн. 80 коп., витрати на правову допомогу - 4 600 грн., сплачену суму судового збору - 826 грн. 80 коп.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 р. позов було задоволено частково - стягнуто 3% річних - 324 грн., витрати на правову допомогу - 167 гр. 55 коп., судовий збір з відповідача на користь позивача - 20 грн. 08 коп. та повернуто позивачу судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що при розірванні Договору добровільного страхування життя відповідачем було визначену викупну суму - 837, 26 дол. США за курсом НБУ долару США до гривні - 13 201 грн. 91 коп., та з урахуванням утримання податків до виплати належало 10 972 грн. 50 коп. Оскільки вказана сума була виплачена позивачу частинами ( 17.12.2015 р. - 1 972 грн. 50 коп., 22.12.2015 р. - 1 000 грн., 12.01.2016 р. - 3 000 грн., 14.01.2016 р. - 2 000 грн., 15.01.2016 р. - 3 000 грн.), на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за час прострочення в сумі 324 грн. 25 коп. Судові витрати було стягнуто на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Висновок суду першої інстанції щодо стягнення 3% річних за прострочення виплати викупної суми є обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та були предметом перевірки суду.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти визначеної на день розірвання договору викупної суми в розмірі 837,26 дол. США та дати розірвання договору. В Розпорядженні про здійснення виплат викупної суми за Договором №1347/1207-3 від 29.12.2007 р. було визначено викупну суму 837,26 дол. США, що за курсом НБУ становить 13 201 грн. 91 коп. З цієї суми були утримано податки 2 031 грн. 38 коп. та 198 грн. 03 коп.

Посилання позивача на положення ст. 533 ЦК України щодо визначення суми, яка підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, є необґрунтованим, оскільки такий порядок застосовується, якщо інший порядок не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В даному випадку в Положенні про формування резервів із страхування життя, затвердженим 26.08.2011 р. головою правління ПрАТ «СК «Планета страхування», встановлений інший порядок, за яким зобов'язання сторони відображається у національній валюті - гривні з використанням курсу НБУ валюти страхування до гривні на розрахункову дату.

Суд першої інстанції також правильно застосував норму матеріального права та послався на положення ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов'язання у вигляді 3% річних від простроченої суми.

Заявляючи вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 4 600 грн., представником позивача - ОСОБА_2 було надано Договір-доручення про надання правової допомоги від 29.01.2016 р., укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об'єднанням «Б.Ф.Б. Легал груп» та Акт приймання робіт (надання правової допомоги) згідно Договору-доручення про надання правової допомоги від 29.01.2016 р., складений 03.04.2017 р., а також квитанції про перерахування 1 000 грн. та 3 600 грн. (а/с 146-147).

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Наданий розрахунок витрат на правову допомогу не відповідає зазначеній правовій нормі, оскільки вказаний розмір витрат не відповідає встановленим розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2016 р. також в розрахунку зазначається участь представника протягом години в судовому засіданні 31.05.2016 р. в Апеляційному суді м. Києва, хоча в той день судове засідання не проводилось (а/с 31), та участь представника в судовому засіданні 21.03.2016 р., тоді як в цей день було подано позовну заяву до суду і засідання не відбувалось.

Таким чином, підстав для зміни рішення в цій частині немає.

Разом з тим, суд першої інстанції припустився помилки при вирішенні питання про розподіл судового збору, оскільки на користь позивача підлягають стягненню суми судового збору, сплачені ним при зверненні до суду та при оскарженні в апеляційному порядку ухвали Подільського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 р. в загальній сумі 826 грн. 80 коп.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення судового збору на користь позивача та повернення судового збору з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 р. - скасувати в частині стягнення судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 826 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 758/3610/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8176/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.