Справа № 639/6709/15-ц
Провадження № 2/639/41/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
за участю секретаря судового засідання Макушенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,
У провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування.
Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник позивача, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 114 том 2) , у судове засідання 06.12.2016 року не з"явилась, в порушення вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, тобто не з"явилась без поважних причин.
Позивач викликався з дотриманням вимог, передбачених ст. 74 ЦПК України, в судове засідання призначене на 09.11.2016 року та 06.12.2016 року, однак, з'явившись у судове засідання, вказаною особою повторно не надано суду жодних документів, що підтверджують його особу. У зв"язку з чим суд позбавлений можливості відповідно до ч.3 ст. 163 ЦПК України встановити його особу.
Частиною 5 ст. 76 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Отже, позивач ОСОБА_1 відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України був повідомлений належним чином про розгляд справи, призначений на 06 грудня 2016 року.
Позивач був повідомлений належним чином і про розгляд справи , призначений на 11.01.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому судової повістки ( а.с. 125 том 2), однак не з"явився у судове засідання, всупереч вимогам, передбаченим ч.2 ст. 77 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Через канцелярію суду 11.01.2017 року подано ОСОБА_1 заяву про відкладення розгляду справи через знаходження його представника у відпустці.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, позивач, не повідомивши суд про причини своєї особистої неявки у судове засідання 11.01.2017 року , не з'явився в судове засідання без поважних причин.
Відповідачем заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, яке підтримав і його представник.
Суд, вислухавши відповідача, його представника, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Відповідно ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року викладено позицію, відповідно до якої "обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".
Таким чином, у вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
У звязку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо залишення вказаного позову без розгляду , оскільки позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання , від нього також не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Суд розяснює позивачеві, що відповідно ч.2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали .

Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує , може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк