Провадження номер 2/741/102/17
Єдиний унікальний номер 741/1554/16
РІШЕННЯ

іменем України

06 лютого 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» подало до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 27290,02 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовувала тим, що 24 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №, відповідно до якого позивач отримала грошові кошти в сумі 4607,80 грн. зі строком повернення до 24 листопада 2013 року. У подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Право вимоги було набуте ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору факторингу від 22 грудня 2014 року. ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачеві кредит у розмірі 4607,80 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконала. Станом на 22.11.2016 р. відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 27290,02 грн., що складається із: заборгованості за кредитом у сумі 25782,41 грн., суми відсотків за користування кредитом - 1507,61 грн. Представник позивача просила стягнути з відповідача 27290,02 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але направила до суду клопотання, у якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу без участі представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши представлені докази, вивчивши матеріали цивільної справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до договору про надання споживчого кредиту № від 24 листопада 2011 року ОСОБА_2 отримала від ПАТ «ОТП Банк» споживчий кредит у сумі 4607,80 грн. на придбання товарів та послуг у продавців: Продавець 1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Алло», що реалізує товари в рамках програми споживчого кредитування, Продавець 2 - ПАТ «Страхова компанія «Кардіф», що реалізовує послуги страхування в рамках програми споживчого кредитування. Відповідно до п. 1.1. договору строк кредиту - 24 місяці, розмір процентної ставки - 0,01% річних. Згідно з п. 1.2.1 договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору. Згідно з п. 1.2.2. договору з метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені п. 1.1. цього договору суми кредиту на користь Продавця 1 в рахунок оплати товару та Продавця 2 в рахунок оплати послуг. Відповідно до п. 1.2.3. підставою для перерахування банком коштів продавцям є оригінал цього договору (а. с. 4-9).

Також у п. 1.4. вищевказаного договору визначено порядок погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредиту, у тому числі визначено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути кредитору суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 24 листопада 2013 року.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з договором факторингу №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» (первинний кредитор) передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (новий кредитор) прийняв право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а. с. 19-25).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що зазначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконало, перерахувавши надану ОСОБА_2 суму кредиту на користь продавців у рахунок оплати товару та послуг, як і передбачено п. 1.2. кредитного договору.

Натомість ОСОБА_2 свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати платежів, передбачених договором, належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 27290,02 грн. Цей факт підтверджується розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № від 24.11.2011 р. станом на 22.11.2016 р. (а. с. 18), поясненнями відповідача ОСОБА_2

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.11.2016 р. загальна сума заборгованості ОСОБА_2 становить 27290,02 грн. та складається із залишку заборгованості за кредитом - 25782,41 грн., суми відсотків за користування кредитом - 1507,61 грн.

Ураховуючи обставини справи та беручи до уваги вищезазначені правові норми, суд робить висновок, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

А, отже, суд робить висновок, що з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 88, ст. ст. 208-209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №, укладеним 24 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, у розмірі 27290 (двадцяти семи тисяч двохсот дев'яноста) гривень 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий