АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/613/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Шевчук А.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2036/2017 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

05 січня 2017 року суддя Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва Ратнікова В.М., розглянувши апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі лайф» до ОСОБА_2, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Легіон», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», ОСОБА_5 про звернення стягнення на заставлене майно, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі лайф» до ОСОБА_2, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Легіон», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», ОСОБА_5 про звернення стягнення на заставлене майно задоволено.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Легіон» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі лайф» за кредитним договором №15-93/17-4668/07 від 24.10.2007 року в розмірі 75 879 253, 01 грн. 01 коп. в тому числі заборгованість за кредитом - 61 919 592, 42 грн., за відсотками - 13 953 660, 59 грн., за комісійною винагородою - 6 000,00 грн., звернено стягнення на нежилі приміщення з АДРЕСА_1 загальною площею 212,90 квадратних метрів, що є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору №15-94/17-2989/08 від 22.05.2008 року укладеного між ПАТ Промінвестбанк та ОСОБА_2 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Встановлено початкову ціну продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки відповідно до Іпотечного договору №15-94/17-2989/08 від 22.05.2008 року в розмірі 2 057 000, 00 грн., визначеному згідно з експертним висновком суб'єкта оціночної діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_6.

Звернено стягнення на автомобіль Subaru Forester, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип: легковий, що є предметом застави відповідно до договору застави майна № 15-94/17-4891/08 від 04.09.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Встановлено початкову ціну продажу рухомого майна, що є предметом застави відповідно до договору застави майна № 15-94/17-4891/08 від 04.09.2008 року в розмірі 89 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 12 грудня 2016 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Також в апеляційній скарзі клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що даний строк було пропущено з поважних причин. Так, вказав, що в судовому засіданні 03 листопада 2016 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, в той час як повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2016 року. При цьому копію повного тексту рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року було отримано по пошті Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Легіон», директором якого є ОСОБА_2, лише 01 грудня 2016 року. За таких обставин, просив строк на апеляційне оскарження обчислювати з дня отримання відповідачем повного тексту рішення суду.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений законом, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 03 листопада 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, яку під розписку вручено представникам сторін.

Відомостей щодо направлення відповідачу ОСОБА_2 чи його представнику та отримання ними копії рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року матеріали справи не містять.

Згідно доданої до апеляційної скарги копії конверту і супровідного листа, вбачається, що адресований Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Легіон» конверт із копією оскаржуваного рішення було здано на пошту 25 листопада 2016 року.

За таких обставин, доводи клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про поважність причин пропуску процесуального строку на оскарження є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами справи.

За правилами статті 295 ЦПК України, в апеляційній скарзі зазначається, в чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення, що неможливо зазначити без отримання повного тексту рішення та дослідження викладених в ньому мотивів суду першої інстанції.

Забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення реалізації закріпленого в Конституції України принципу апеляційного оскарження судового рішення, вважаю за необхідне поновити представнику відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст.295 ЦПК України.

Керуючись ст.73, ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі лайф» до ОСОБА_2, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо - будівельна компанія «Легіон», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», ОСОБА_5 про звернення стягнення на заставлене майно.

Суддя: