У х в а л а

іменем україни

06 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, за касаційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року Державна екологічна інспекція в Чернігівській області звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що у лютому 2016 року ОСОБА_3, не маючи відповідного дозволу на видалення дерев, в с. Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області незаконно зніс дерева породи вільха вздовж берега ставка «Зарої» в загальній кількості 50 штук.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 52 128 грн 32 коп. у рахунок відшкодування заподіяної ним шкоди навколишньому природному середовищу.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням, Державна екологічна інспекція в Чернігівській області звернулась до апеляційного суду, проте ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 03 січня 2017 року у відкритті апеляційного провадження було відмовлено на підставі п. 2 ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

30 січня 2017 року прокуратура Чернігівської області в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернігівській області оскаржила рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2016 року в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10 лютого 2017 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокуратури Чернігівської області на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, апеляційний суд виходив з того, що апеляційна скарга прокуратури Чернігівської області, подана в інтересах Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, а отже не може бути предметом повторного апеляційного розгляду.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до положень п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, зокрема й особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки.

Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 27 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

За наявності підстав, передбачених ч. ч. 2-4 цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор, зокрема, має право в порядку, передбаченому процесуальним законом: ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи.

З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (абз.1 ч. 2 ст. 45 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право внесення апеляційної чи касаційної скарги на судові рішення в цивільних, адміністративних, господарських справах надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників регіональних прокуратур.

З огляду на зазначене, чинним законодавством України передбачено право прокурора на представництво інтересів держави в суді, зокрема, шляхом апеляційного оскарження судових рішень, зокрема у тих справах, які розглянуті без його участі.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справах у випадках, зокрема, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної карги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2016 рокупрокуратурою було зазначено, що Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області не вжито заходів щодо ініціювання перегляду в апеляційному порядку незаконного рішення суду першої інстанції, а отже є підстави для представництва, визначені в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК України, суд апеляційної інстанції на вищевказане уваги не звернув, не врахував, що підстави для вступу прокуратури до участі у справі на стадії апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції є неоскарження вказаного рішення Державною екологічною інспекцією в Чернігівській області через неналежне здійснення своїх повноважень, у зв'язку із чим дійшов помилкового висновку про те, що апеляційна скарга прокуратури не може бути предметом повторного апеляційного розгляду.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною й підлягає скасуванню, а справа - направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10 лютого 2017 року скасувати, справу направити для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська