Справа № 199/2358/14-ц
07 жовтня 2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого Якименко Л.Г.
при секретарі Грицай А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди дійсним, -
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору оренди дійсним.
В усному порядку сторонами було погоджено, що спочатку договір оренди буде укладений у простій письмовій формі, а пізніше договір буде посвідчений нотаріально.
Свої зобовязання позивач виконав, надавши автомобіль MAN F2000, державний номер НОМЕР_1, з причепом марки Trailer, державний номер НОМЕР_2, у розпорядження відповідача на підставі акту приймання-передачі від 16.01.2010 року.
Позивач в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував, про що надав відповідно заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.01.2010 року ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) у простій письмовій формі уклали договір оренди транспортних засобів №16/01/10.
Відповідно до ч.2 ст.799 ЦК України, договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Як вбачається ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права або інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Верховний Суд України в Постанові №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (пункт 13) зазначив, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.
Як передбачено статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.5 ст.762 ЦК України).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 83, 85, 88, 212-215 ЦПК України ст.ст. 16, 220, 526, 530, 762, 799 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору оренди, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя