Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Гордійчук С.О., Боймиструка С.В.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Самострілівська сільська рада Корецького району Рівненської області, про визнання права власності на спадкове майно, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року вказаний позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірним будівлями по АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову про усунення від права спадкування відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про визнання за ним права на 3/8 частини будинку, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що предметом спадкування після його з відповідачем-позивачем батька - ОСОБА_4 - є будинок, який належав батькові та матері в рівних частках і був набутий ними в період шлюбу. Вказує, що його брат, відповідач-позивач у справі, є спадкоємцем майна за заповітом від 04.07.2006 року. Додає, що він також має право на обов'язкову частку в спадщині післЯ смерті батька, незалежно від змісту заповіту. Доводить, що з огляду на обов'язкову частку в спадщині після смерті батька ОСОБА_4 мали право він та мати. Пояснює, що після смерті матері відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння, набутого подружжям і період шлюбу та на 1/12 домоволодіння, яка належала їй як обов'язкова частка після смерті її чоловіка. Вважає, що після смерті батьків він має право на 3/8 частини домоволодіння, а його брат - на 5/8 частин. Стверджує, що місцевим судом помилково визнано за ним право лише на ? частину домоволодіння та протиправно не враховано 1/8 частини, яка складається з 1/12 частки після смерті батька та 1/24 частки після смерті матері. Категорично заперечує прийняття в якості доказу заяви його з відповідачем-позивачем матері, ОСОБА_5, про відмову від обов'язкової частки на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки про відмову стало відомо під час розгляду справи апеляційним судом 12.02.2016р. і дана відмова не досліджувалась на предмет її походження й законності. Додає, що підпис на заяві не відповідає підпису його матері, вчиненого у її

Справа № 563/791/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Загородько Н.А.

Провадження № 22-ц 787/157/2017 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

паспорті, а також наполягає, що така заява не відповідає вимогам закону щодо її посвідчення. Звертає увагу, що йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на 7/24 частин будинковолодіння. З наведених міркувань просить змінити рішення суду першої інстанції та визнати за ним право власності на спадкове майно - 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

В частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про усунення від права на спадкування рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що незважаючи на заповіт на ім'я брата ОСОБА_3, він має право на обов'язкову частку в спадщині після смерті батька, а також право на спадщину по закону після смерті матері, якій належало ? частина будинковолодіння.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не має права на спадщину після смерті батька, оскільки останній склав заповіт на ім'я іншого сина, відповідача у справі ОСОБА_3, а також врахував, що позивач на момент смерті не проживав разом із батьком та фактично у володіння спадковим майном не вступав. Суд взяв до уваги, що після смерті матері сторін, ОСОБА_5, вони мають право на спадщину за законом у рівних частках у майні, що належало померлій, та окрім цього врахував, що обома сторонами були подані заяви до нотаріальної контори про прийняття цієї спадщини.

З такими висновками місцевого суду колегія суддів не може погодитись у повній мірі та вважає, що судом першої інстанції не було враховано права позивача на обов'язкову частку в спадщині.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін по справі - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 04.11.2015 року (а.с. 4).

Після його смерті відкрилась спадщина на ? будинколодіння по АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до заповіту, посвідченого Самострілівською сільською радою 04 липня 2006 року за реєстраційним № 29, ОСОБА_4 все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_3 (а.с. 70).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 № 160/2011 від 24.06.2011 року містить заяву ОСОБА_5 про те, що їй відомий зміст заповіту посвідченого Самострілівською сільською радою Корецького району 04.07.2006 року за реєстраційним №29 від імені ОСОБА_4, за яким він все своє майно заповідав ОСОБА_3. Зміст ст. 1241 ЦК України, відповідно до якої вона має право на обов'язкову частку в спадщині їй роз'яснено. Від обов'язкової частки вона відмовилась (а.с. 31).

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

За ч.4 ст.1268 недієздатна особа вважається такою, що прийняла спадщину.

Як вбачається із копії посвідчення НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1, він є інвалідом ІІ групи (а.с. 8). Довідкою МСЕК № 211278 підтверджується, що він є непрацездатним (а.с. 9).

Таким чином, при встановленні права власності на спадкове майно та визначення його часток між сторонами має враховуватись обов'язкова частка ОСОБА_1.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 30 листопада 1956 року (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюб між ними не розривався.

Відповідно до довідки, виданої Самострілівською сільською радою від 05.05.2011 року №166, на день смерті ОСОБА_4 з ним разом проживали його дружина - ОСОБА_5 та син, ОСОБА_3 зі своєю сім'єю (а.с. 69).

Оскільки, позивач ОСОБА_1 на час смерті батька був інвалідом другої групи і у відповідності до ст.1241 ЦК України мав право на обов»язкову частку у спадковому майні після смерті батька, яка, з врахуванням відмови матері від її обов»язкової частки, складала 1/12 частину будинковолодіння.

Такий розрахунок частки позивача у спадковому майні після смерті батька вирахований з врахуванням того, що на день смерті батькові належала 1/2 частина будинковолодіння; всього спадкоємців 1 черги по закону було три особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5; ОСОБА_5 від своєї обов»язкової частки після смерті чоловіка відмовилась.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 20.04.2015 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 47).

Із спадкової справи встановлено, що після смерті ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги є її померлої - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які у встановлений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини(а.с. 45, 46 ).

Відповідно до довідки Самострілівської сільської ради № 536 від 15.09.2015 року, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав з ОСОБА_5 на день її смерті (а.с. 51).

Стаття 1267 ЦК України встановлює, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що частки сторін у справі після смерті їхньої матері визначаються наступним чином.

На час своєї смерті ОСОБА_5 володіла 1/2 будинковолодіння, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкували після смерті матері по ? частині будинковолодіння.

З врахуванням 1/12 частки будинковолодіння, яку позивач успадкував після смерті батька та ? частини будинковолодіння, яку він успадкував після смерті матері, його загальна частка у будиноволодінні становить 1/3 ( 1/12 + 1/4(або 3/12) = 1/3(або 4/12).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині відшкодування матеріальної шкоди, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину спірного домоволодіння з ухваленням в цій частині нового рішення про визнання за ним права власності на 1/3 його частину.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину житлового будинку з надвірним будівлями по АДРЕСА_1 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Самострілівська сільська рада Корецького району Рівненської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірним будівлями по АДРЕСА_1.

В решті рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Гордійчук С.О.

Боймиструк С.В.