Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Харечка С.П.

при секретарі - Левчук Д.О.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Никонець Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середньої заробітної плати за затримку виплати розрахункових сум та моральної шкоди,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» (далі відповідач) про стягнення середньої заробітної плати за затримку виплати розрахункових сум та моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовує тим, що він працював на ПАТ «Рівнеазот» з 15 серпня 2011 року по 28 квітня 2017 року. 28 квітня 2017 року відповідно до наказу №1267-ВК від 27.04.2017 року він був звільнений з ПАТ «Рівнеазот» за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю ст..38 КЗпП України. На дату звільнення заборгованість по заробітній платі складала 47143 грн. 16 коп., що підтверджується довідкою №902 від 04.05.2017 року виданою відповідачем. Вказує, що заробітна плата не виплачена відповідачем по даний час, тому він вимушений був звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Тому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати, моральну шкоду в розмірі 25000 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі відповідачем не погашена. Просять позов задовільнити.

Представник відповідача підтримав в судовому засіданні письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позову з наведених в них підстав.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку задоволити позов частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15 серпня 2011 року перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Наказом №1267-ВК від 27.04.2017 року позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю.

Відповідно до довідки ПАТ «РІВНЕАЗОТ» №902 від 04.05.2017 року ОСОБА_1 звільненому з 28 квітня 2017 року до виплати належить заробітна плата 47143,16 грн., з них: 3471.34 грн. заробітна плата за січень; 7977.56 грн. заробітна плата за лютий; 7682.93 заробітна плата за березень, 28011.33 заробітна плата за квітень.

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 ( Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як убачається з довідки від 27.07.2017 р. № 1620, ОСОБА_1 було нараховано за березень 2017 р. та за лютий 2017 р. - 19752.73 грн., в даній довідці зазначено, що середньогодинна заробітна плата становить 56.7607 грн.

Отже, за період з 03.05.2017 року по день винесення рішення по суті спору з урахуванням кількості відпрацьованих робочих годин ( 86 робочі дні Х 8 години = 688 годин Х 56.7607 заробітна плата за годину = 39051.36 грн.).

Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.05.2017 р. по 05.09.2017 р. становить 39051,36 грн.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_1 щодо невиплати йому розрахунку при звільненні, призвело до порушення його звичного способу життя та завдавало йому моральних страждань, а тому суд вважає стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 500,00 грн.

Щодо позовної вимоги про з відповідача компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати, то суд зазначає наступне.

Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки, відповідачем в даній позовній заяві не ставилось питання про стягнення заробітної плати, а стягнення заробітної плати здійснювалось в наказному провадженні, даних про стягнення чи не стягнення з відповідача заробітної плати по судовому наказу в матеріалах справи немає, тому, суд вважає, що дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середньої заробітної плати за затримку виплати розрахункових сум та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 39051,36 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «РІВНЕАЗОТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1280 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Харечко С.П.