пр. № 4-с/759/17/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м.Київ

Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.

за участі : представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Владико Р.О.,

ВСТАНОВИВ :

22.07.2016 р. засобами поштового зв»язку ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м.Києва із заявою щодо скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. По суті ОСОБА_2 звертається зі скаргою поданою в порядку розділу УІІ ЦПК України на рішення старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м.Києва Владико Р.О. щодо скасування постанови від 04.03.2016 р. про відкриття виконавчого провадження № 50369896 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Екскаваторник-1» боргу у розмірі 5791,58 грн. за судовим наказом Святошинського районного суду м.Києва № 759/12070/15-ц, що виданий 16.10.2015 р. Одночасно скаржник просить поновити процесуальний строк для звернення із даною скаргою.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для подачі скарги на рішення державного виконавця, скаржник посилається на те, що про відкрите виконавче провадження їй стало відомо у бухгалтерії за місцем роботи 15.07.2016 р.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги заяви підтримує та просить поновити строк для звернення зі скаргою. Представник скаржника зазначає, що про відкриття виконавчого провадження № 50369896 стало відомо з поштового відправлення за день до строку встановленого державним виконавцем для добровільного погашення заборгованості, тобто 10.03.2016 р. Не оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2016 р. протягом більш як чотирьох місяців пояснює надіями на те, що державний виконавець сам вирішить ситуацію з повторним відкриттям виконавчого провадження.

Вважаю, що у задоволенні заяви про поновлення строку для подання скарги необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.2 ст.385 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подачі скарги може бути поновлено судом.

Як випливає із вимог ст.73 ЦПК України, якщо дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд поновлює його, якщо строк пропущено з причин, визначених судом поважними. Загальні умови, які суд бере до уваги визначаючи поважність причини повинні відповідати одночасно таким умовам:

1)це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2)це обставина, яка виникла об»єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3)ця причина виникла протягом строку, який порушено;

4)ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами.

Представник скаржника вказує на поважність пропуску процесуального строку зі зверненням зі скаргою до даного суду посилаючись на сподівання у настанні сприятливої ситуації і не заперечує отримання поставнови про відкриття виконавчого провадження 10.03.2016 р. Хоча сам скаржник у своїй заяві посилається на те, що вона дізналась про відкриття виконавчого провадження 15.07.2016 р. у бухгалтерії свого підприємства, але доказів про це не надає. Натомість у матеріалах справи міститься постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 від 25.03.2016 р. та вимога державного виконавця до головного бухгалтера ДП «Антонов» датована 06.04.2016 р., що підтверджує висновок суду про те, що скаржник знала принаймні за три місяці до зазначеної нею дати про відкриття виконавчого провадження.

Із зазначених скаржником причин пропущення процесуального строку суд не вбачає їх поважності, оскільки ця причина не відповідає вищезазначеним умовам, а сподівання сприятливої ситуації, що призвели до пропущення процесуального строку не можуть вважатись поважною причиною.

Відповідно до ч.2 ст.72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розглдяу, якщо суд за клопотаннням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Таким чином, за відсутності встановлення судом поважності причин пропущення процесуального строку, заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а скарга на рішення державного виконавця залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 72,73, 210, 294 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Владико Р.О., відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Владико Р.О., залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі у п'ятиденний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягм п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: