Справа № 204/81/17
Провадження № 2/204/544/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

04 січня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з громадянина України ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь громадянина України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) грошові кошти за договором безпроцентної позики від 07.09.2016 року у сумі 600000 (шістсот тисяч)грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07 вересня 2016 року між ОСОБА_1 (позикодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) було укладено договір безпроцентної позики «далі - договір позики), відповідно до пунктів 1.1-1.4 якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі та порядку, що обумовлені договором, (надалі іменується «фінансова допомога»), а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві в повному обсязі грошові кошти у строки та в порядку, що обумовлені договором, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві в повному обсязі таку ж суму грошових коштів у строки та в порядку, що обумовлені договором. Грошовими коштами за договором є національна валюта України -. гривня. Позика є безпроцентною. Будь-яке нарахування та/або сплата процентів або іншої винагороди, інших видів оплат, компенсацій л користування коштами (позикою) за договором на користь позикодавця не передбачається. Позика є тимчасовою, надається на поворотній основі і має бути обов'язково повернена у обумовлені договором строки.

Пунктом 2.1 договору позики встановлено, що розмір позики за цим договором становить суму 600000 (шістсот тисяч) гривень.

Згідно з п.3.1 договору позики, позикодавець надає позику однією сумою або частинами у загальній сумі, що не перевищує розміру позики, визначеного у п. 2.1 договору. У відповідності до пункту 3.2 договору позики, позикодавець надає позику у повній «протягом 10 (десяти) банківських днів з дати укладання договору. Пунктом 3.3 договору позики встановлено, що на підтвердження отримання позики (в тому числі, її частини, частин) позичальником складається розписка або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно з п.4.1 договору позики позика надається позичальнику терміном до 07.12.2016 (сьомого грудня дві тисячі шістнадцятого року), якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами.

Пунктом 5.1 договору позики також передбачено, що отримана позичальником згідно з договором позика (усі її частини) підлягає поверненню позичальником у такому ж термін до 07.12.2016 року (сьомого грудня дві тисячі шістнадцятого року), якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами.

Відповідно до п.5.4 договору позики, позика вважається повернутою у момент передання позичальником позикодавцеві у повному обсязі суми грошових коштів, що позичалася.

Відповідно до умов договору позики позивачем було надано відповідачу грошові кошти (позику) у сумі 600000 гривень, що підтверджується розписками позичальника 07.09.2016 р. (на суму 130 000,00 гривень), від 09.09.2016 р. (на суму 140 000,00 гривень), від 12.09.2016 р. (на суму 145 000,00 гривень), від 14.09.2016 р. (на суму 120 000,00 гривень), від 16.09.2016 р. (на суму 65 000,00 гривень).

Втім, ОСОБА_2 отримані за договором позики грошові кошти у загальній сумі 600000 гривень в установлений договором позики термін (до 07.12.2016 р.) ні повністю, ні частково не повернув.

Таким чином, позивачем умови договору позики були виконані в повному обсязі належним чином, проте, відповідач допустив невиконання своїх боргових зобов'язань за договором позики.

Сторони у судове засідання не зявились. Від них надійшли заяви, у яких позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності, а відповідач просив розглянути справу за своєї відсутності.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

07 вересня 2016 року між ОСОБА_1 (позикодавцем) та ОСОБА_2 (позичальником) було укладено договір безпроцентної позики «далі - договір позики), відповідно до пунктів 1.1-1.4 якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в розмірі та порядку, що обумовлені договором, (надалі іменується «фінансова допомога»), а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві в повному обсязі грошові кошти у строки та в порядку, що обумовлені договором, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві в повному обсязі таку ж суму грошових коштів у строки та в порядку, що обумовлені договором. Грошовими коштами за договором є національна валюта України - гривня. Позика є безпроцентною. Будь-яке нарахування та/або сплата процентів або іншої винагороди, інших видів оплат, компенсацій л користування коштами (позикою) за договором на користь позикодавця не передбачається. Позика є тимчасовою, надається на поворотній основі і має бути обов'язково повернена у обумовлені договором строки (а.с.5-7).

Пунктом 2.1 договору позики встановлено, що розмір позики за цим договором становить суму 600000 (шістсот тисяч) гривень (а.с.5).

Згідно з п.3.1 договору позики, позикодавець надає позику однією сумою або частинами у загальній сумі, що не перевищує розміру позики, визначеного у п. 2.1 договору. У відповідності до пункту 3.2 договору позики, позикодавець надає позику у повній «протягом 10 (десяти) банківських днів з дати укладання договору. Пунктом 3.3 договору позики встановлено, що на підтвердження отримання позики (в тому числі, її частини, частин) позичальником складається розписка або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно з п.4.1 договору позики позика надається позичальнику терміном до 07.12.2016 (сьомого грудня дві тисячі шістнадцятого року), якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами (а.с.5).

Пунктом 5.1 договору позики також передбачено, що отримана позичальником згідно з договором позика (усі її частини) підлягає поверненню позичальником у такому ж термін до 07.12.2016 року (сьомого грудня дві тисячі шістнадцятого року), якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами.

Відповідно до п.5.4 договору позики, позика вважається повернутою у момент передання позичальником позикодавцеві у повному обсязі суми грошових коштів, що позичалася.

Відповідно до умов договору позики позивачем було надано відповідачу грошові кошти (позику) у сумі 600000 гривень, що підтверджується розписками позичальника 07.09.2016 р. (на суму 130 000,00 гривень), від 09.09.2016 р. (на суму 140 000,00 гривень), від 12.09.2016 р. (на суму 145 000,00 гривень), від 14.09.2016 р. (на суму 120 000,00 гривень), від 16.09.2016 р. (на суму 65 000,00 гривень) (а.с.8-12).

Втім, ОСОБА_2 отримані за договором позики грошові кошти у загальній сумі 600000 гривень в установлений договором позики термін (до 07.12.2016 р.) ні повністю, ні частково не повернув.

Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати договір у відповідності до його умов та вимог закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, оскільки відповідачем своєчасно не було виконано його обов'язку повернути суму позики в строк до 07 грудня 2016р., суд доходить висновку про те, що вимоги позивача про стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) грошові кошти за договором безпроцентної позики від 07.09.2016 року у сумі 600000 (шістсот тисяч)грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір у розмірі 6000(шість тисяч)грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Тітова