"07" вересня 2017 р.
справа № 642/668/17
провадження № 2/642/681/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А. М.,

за участю секретаря Сорокіній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (авансу та штрафу) за попереднім договором; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди, укладеної внаслідок обману, та визнання її недійсною, стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (авансу та штрафу) за попереднім договором в розмірі 54000 грн., посилаючись на те, що 28.11.2016 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір, відповідно до якого сторони були зобов'язані в строк до 10.12.2016 року укласти договір купівлі-продажу квартири № 83, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська, б. 8-А.За домовленістю сторін ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 завдаток в сумі 27 000 грн., але у встановлений термін умови вказаного договору (сплата всіх комунальних платежів, зняття з реєстраційного обліку всіх мешканців, звільнення відчужуваної нерухомості від речей домашнього вжитку до 20.12.2016 року) відповідач не виконала та продаж квартири у встановлений строк не здійснила. В добровільному порядку гроші, надані в якості завдатку, відповідач повертати відмовляється, тому позивач просить стягнути з неї суму завдатку в розмірі 27000 грн., а також штраф за невиконання умов договору в розмірі 100% від розміру авансу в сумі 27000 грн., а всього 54000 грн., що передбачено п. п. 4, 5 Попереднього договору.

27.03.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання угоди, укладеної внаслідок обману, та визнання її недійсною; стягнення моральної та матеріальної шкоди, обґрунтовуючи зустрічні вимоги тим, що ОСОБА_1 втратив право на укладення основного договору, оскільки від розмови з нею по телефону він ухилявся, з пропозицією про укладення Основного договору до неї не звертався, давши їй зрозуміти про відсутність інтересу до придбання її квартири. ОСОБА_1 мав намір заволодіти великою сумою грошей в розмірі 54000 грн., замінивши завдаток на аванс, що обовязково повертається, а тому просить визнати завдаток, який вона отримала згідно з умовами попереднього договору від 28.11.2016 року в сумі 27000 грн. таким, що не повертається в рахунок нанесених їй збитків і моральної шкоди; визнати угоду, укладену внаслідок оману, та визнати її недійсною; стягнути з ОСОБА_1 на її користь збитки в подвійному розмірі за моральну та матеріальну шкоду в сумі 27000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви; проти задоволення зустрічного позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити за причин безпідставності та недоведеності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання проти позову заперечував та просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 наміру на укладення основного договору не мав, попередній договір укладений під впливом оману, внаслідок чого була змушена звернутися до суду з зустрічним позовом, який просить задовольнити, оскільки вона уклала договір під впливом обману , та просить стягнути спричинені збитки в подвійному розмірі, та моральну шкоду в сумі 54000 грн.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

28.11.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір, відповідно до якого сторони були зобов'язані в строк до 10.12.2016 року укласти договір купівлі-продажу квартири № 83, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська, б. 8-А. (а. с. 8).

Як вбачається з п. п. 2.6, 2.8 Попереднього договору від 28.11.2016 року ОСОБА_2І зобовязалася підготувати за свій рахунок та в строк до укладення Основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу обєкту; повинна здійснити дії, які необхідні для фактичної передачі квартири, а саме: сплатити всі комунальні платежі, зняти з реєстраційного обліку всіх мешканців, звільнити відчужувану нерухомість від речей домашнього вжитку та мешканців до 20.12.2016 року.

Відповідно до п.3 вказаного договору в забезпечення його умов ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_2 грошове забезпечення в сумі 27000 грн. в рахунок майбутніх розрахунків, передбачених п. 2.4 Договору.

З п. 4. Попереднього договору вбачається, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від виконання зобовязань, що витікають з договору, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням зазначених термінів; за п. 5 вищезазначеного договору якщо Основний договір не буде укладений з вини ОСОБА_2, то остання повинна повернути ОСОБА_1 суму, вказану в п. 3 цього Договору, а також сплатити штраф в розмірі 100 % від суми зобовязання, зазначену в п. 3 цього Договору, в рахунок нанесених їй збитків; якщо з вини ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишає собі суму, зазначену в п. 3 цього Договору, в рахунок нанесених їй збитків.

28.12.2016 року через УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 направлено письмову вимогу про повернення грошей в сумі 27000 грн. та сплату штрафу в розмірі 100 % від суми . (а. с. 9, 10, 11).

Як вбачається з довідки ТОВ Підприємство з експлуатації та обслуговування житлових будинків «Комфорт» від 05.12.2016 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше Соціалістична)АДРЕСА_1, разом з дочкою ОСОБА_3 Валер'євною, ІНФОРМАЦІЯ_2; трьохкімнатна квартира належить ОСОБА_2 на праві власності.

Згідно довідці ТОВ Підприємство з експлуатації та обслуговування житлових будинків «Комфорт» від 05.12.2016 року ОСОБА_2 є власником квартири № 83 за адресою: м. Харків, вул. Волонтерська (раніше Соціалістична), буд. № 8-А, заборгованості з житлово-комунальних послуг не має.

Сторони у встановлений термін умови вказаного договору не виконали, основний договір купівлі-продажу квартири у встановлений договором строк укладено не було.

В добровільному порядку гроші, надані в якості завдатку, відповідач за первісним позовом не повернув. З метою врегулювання спору на адресу відповідача 28.12.2016 року був направлений лист-вимога, проте відповідач відповіді на даний лист не надав, грошові кошти не повернув.

Згідно з вимогами України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Необґрунтоване ухилення однієї зі сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 2ст. 635 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до змісту вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, способом забезпечення виконання зобов'язання обома його сторонами, а також доказом факту укладення договору.

Згідно з ч. 2ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України передбачено правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку, як способу виконання зобов'язання, може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами.

Таким чином, для настання негативних наслідків у вигляді відшкодування другій стороні збитків, завданих невиконанням попереднього договору, необхідною умовою є необґрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладення основного договору протягом строку, встановленого попереднім договором.

Достеменно судом не встановлено, з причини чиїх саме дій не було укладено договір купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був в зв'язку з чим відсутні підстави вважати передані ОСОБА_1 кошти завдатком.

Законодавець установив, що в такому випадку ці кошти є авансом (ч. 2ст. 570ЦК України).

Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача додатково суми у розмірі завдатку, встановленого п. п. 3, 4 попереднього договору від 28.11.2016 року.

Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі 27000,00 грн.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_4 про укладення нею попереднього договору від 28 листопада 2016 року на купівлю квартири, оскільки зазначений договір є нікчемним внаслідок порушення вимог ст. 203, 206, 208 ЦК України, щодо обовязкової нотаріальної форми договору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відмовити в повному обсязі, оскільки її доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду жодними належними та допустимими доказами.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 88, 118, 119, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (авансу та штрафу) за попереднім договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (61093, АДРЕСА_2; реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (94000, АДРЕСА_3; реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2), грошові кошти у виді авансу за попереднім договором у розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди, укладеної внаслідок обману, та визнання її недійсною; стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (61093, АДРЕСА_2; реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (94000, АДРЕСА_3; реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2), судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або якщо рішення було ухвалене за відсутності осіб, що приймають участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання рішення.

ОСОБА_5 Гримайло