Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/298/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

01.02.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Франко В.А.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.02.1998 року по 20.10.2004 року.

В період шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з бабусею та перебуває повністю на утриманні позивача та бабусі.

Позивач зазначив, що з часу розпаду їхньої сім'ї, відповідач добровільно не надавав матеріальну допомогу на утримання доньки.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини до 18 років в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку.

На даний час донька продовжує навчатись у Кіровоградському медичному коледжі ім.. Є.Й.Мухіна, термі навчання з 01.09.2014 року по 01.07.2018 рік, форма навчання денна - контрактна, оплата за навчання складає 7,500 грн. щорічно.

Крім того, зазначила, що окрім оплати за навчання згідно контракту, навчання доньки потребує матеріальних витрат, а саме одяг, взуття, харчування, канцелярське приладдя, проїзд у громадському транспорті та інше, що позивачу та бабусі пенсіонеру забезпечувати дуже важко. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на період навчання доньки.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошові сумі розміром 1 000 грн. щомісяця, на період навчання дитини, тобто до 01.07.2018 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2016 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що сторони з 21 лютого 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 жовтня 2004 року було розірвано.

Від шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5).

ОСОБА_2 20.08.2010 року зареєструвала новий шлюб із ОСОБА_7, змінивши прізвище на ОСОБА_2 ( а.с. 9). Зі слів представника позивача, позивачка проживає за кордоном, а дитина разом з нею по адресу АДРЕСА_1.

З 01.09.2014 року і по 01.07.2018 року ОСОБА_4 навчається в Кіровоградському медичному коледжі, форма навчання - денна контрактна, що підтверджується наданою довідкою вказаного навчального закладу №505 від 05.09. 2016 року ( а.с. 7).

Згідно договору №266 про надання платних освітніх послуг з навчання молодших медичних спеціалістів за ліцензованими спеціальностями від 19 серпня 2014 року, укладеного між Кіровоградським медичним коледжом ім. Є.Й. Мухіна, та ОСОБА_8, студент ОСОБА_4, вартість освітньої послуги за один місяць навчання становить - 750 грн. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання -30 000 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

Суд першої інстанції зазначив, що при визначені розміру аліментів з одного відіграє велику роль можливість надання утримання другим з батьків (ч.2 ст.200 СК). Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.04.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто пеню 6000 грн. за прострочення сплати аліментів. Крім того, згідно довідки лікувального закладу та копії рішення суду, відповідач має захворювання вірусний гепатит «С» з порушенням функції печінки, відповідно зазначене тягне за собою додаткові витрати на придбання ліків.

При цьому, не заперечувалось відповідачем, що він є працездатним, та не є інвалідом та згоден сплачувати 500 грн. на утримання повнолітньої доньки, а не визначену позивачем суму.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує, матеріальне становище повнолітньої доньки, матеріальне становище матері повнолітньої доньки, матеріальне становище платника аліментів, можливість надання утримання другим з батьків та інші вищенаведені обставини, що мають істотне значення. Тому, стягненню підлягає з відповідача на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень (п'ятсот гривень 00 коп.) щомісяця, починаючи з 19.09.2016 року і по 01.07.2018 року, за умови продовження навчання ОСОБА_4.

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції , що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до частини 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 21 лютого 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20 жовтня 2004 року було розірвано.

Від шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5).

ОСОБА_2 20.08.2010 року зареєструвала новий шлюб із ОСОБА_7, змінивши прізвище на ОСОБА_2 ( а.с. 9).

З 01.09.2014 року і по 01.07.2018 року ОСОБА_4 навчається в Кіровоградському медичному коледжі, форма навчання - денна контрактна, що підтверджується наданою довідкою вказаного навчального закладу №505 від 05.09. 2016 року ( а.с. 7).

Згідно договору №266 про надання платних освітніх послуг з навчання молодших медичних спеціалістів за ліцензованими спеціальностями від 19 серпня 2014 року, укладеного між Кіровоградським медичним коледжем ім. Є.Й. Мухіна, та ОСОБА_8, студент ОСОБА_4, вартість освітньої послуги за один місяць навчання становить - 750 грн. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання -30 000 грн.

Згідно ст..199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначає, що за навчання повнолітньої дитини в навчальному закладі необхідно щомісяця сплачувати 750 грн., за рік 7500 грн. Розрахунків , щодо інших витрат пов'язаних з навчанням дитини позивач не надала.

Таким чином, встановивши, що повнолітня донька продовжує навчання, знаходиться на утриманні матері, у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, її батько проживає окремо, є працездатним не є інвалідом, не працює оскільки за станом здоров'я не може працевлаштуватись на постійну роботу, однак не заперечує проти надання такої допомоги в розмірі 500 грн. , то суд першої інстанції обґрунтовано поклав на батька обов'язок по наданні матеріальної допомоги на період навчання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно. Зазначена сума відповідає тим затратам, які визначені позивачем по справі у зв'язку з навчанням доньки та підтвердженні належними доказами, виходячи із обов'язків обох батьків утримувати повнолітню дитину яка навчається.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: