Справа пр. №2/756/1384/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.

при секретарі - Дуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 25.01.2003 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №13.

Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. ОСОБА_1 зазначила, що з ОСОБА_2 вони не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 25.01.2003 року між нею та ОСОБА_2

Також позивач вказала, що на даний час донька мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

З цих підстав ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій позов визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №13 (а.с.9).

Від шлюбу з ОСОБА_2 у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 19.08.2003 року (а.с.13).

Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

На даний час малолітня ОСОБА_3 постійно мешкає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, він має нерегулярний дохід. Відтак, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, у твердій грошовій сумі.

Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, має становити 1500,00 грн. щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов ОСОБА_1 пред'явлено 02.11.2016 року, а тому аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Керуючись ст.88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн., а також судовий збір у сумі 551,20 грн. - в дохід держави.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 84, 104, 110, 112, 180, 182, 183, 191 СК України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 25 січня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №13.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у сумі 1500 (тисяча п'ятсот) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 02 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко