Справа № 144/165/15-ц
Провадження № 6/144/2/17
У Х В А Л А

"06" лютого 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Грушовенко О.В.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Задорожної Л.І.,

установив:

В провадженні судді Задорожної Л.І. знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення.

Суддя Задорожна Л.І. подала заяву про самовідвід, яка мотивується тим, що у осіб, які беруть участь у справі, та у сторонніх осіб може викликати сумнів у неупередженості та обєктивності судді та обставина, що вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_2, який є начальником Теплицького районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області, а вказаний відділ є заінтересованою особою у справі.

Розглянувши заявлений самовідвід, вважаю, що заява підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, враховуючи, що судовий розгляд цивільної справи по суті не розпочинався, обставини, заявлені суддею про шлюб з ОСОБА_2, який є начальником Теплицького районного відділу ДВС, можуть викликати у осіб, які беруть участь у справі, сумнів в обєктивності та неупередженості судді, та в подальшому можуть потягнути за собою скасування рішення у справі, тому заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Крім того, статтею 4 ЦПК України кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Це положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Також, відповідно другого принципу Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцiєю 2006/23 Економiчної та Соцiальної Ради ООН вiд 27 липня 2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обовязків. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення. Суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення чи коли б у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою виключити будь-які, суб'єктивні чи об'єктивні, сумніви у дотриманні судом п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини при вирішенні даної справи, суд вважає можливим задовольнити заявлений самовідвід.

Керуючись п.4 ч.1 ст.20, ст.24 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Задовольнити заяву судді Задорожної Лариси Іванівни про самовідвід у цивільній справі за №144/165/15-ц.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст.11-1 ЦПК України.

СУДДЯ