Єдиний унікальний номер 727/5570/16-ц
Номер провадження 2/725/748/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача:Бацала І.В.

представника третьої особи:Козлової Ю.Г.

представника третьої особи:Батюкевич В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третіх осіб: Прокуратури Чернівецької області, Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Чернівецької міської ради, скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Чернівецької міської ради, третьої особи: Прокуратури Чернівецької області про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Чернівецької міської ради, скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Посилалася на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.1986 року на праві власності належать 56/100 часток будинку АДРЕСА_1. Вона є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду.

Позивач користується земельною ділянкою, яка закріплена за даним житловим будинком, вільно і відкрито займається на ній садівництвом та городництвом.

Так, рішенням Чернівецької міської ради №80 від 27.07.2006 року їй була надана у спільну часткову власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,10 га в АДРЕСА_1 що підтверджує державним актом НОМЕР_1 В цілому, за будинковолодінням було закріплено земельну ділянку, площею 0,2416 га.

Вважає, що у відповідності до ст.ст.120,125 ЗК України право власності на земельну ділянку у неї виникло одночасно з набуттям права власності на будівлю чи споруду.

Однак, наприкінці 2014 року до її квартири прийшли представники прокуратури Чернівецької області з представниками будівельної організації та повідомили про початок будівельних робіт. Площа виконання цих робіт захоплює в тому числі і земельну ділянку позивача, а тому вона зобов'язана звільнити земельну ділянку для виконання будівельних робіт.

Не погоджуючись з такою вимогою, вона звернулася до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, з відповіді якого дізналась, що прокуратура Чернівецької області дійсно отримала державний акт на право постійного користування земельною ділянкою за її адресою, а рішенням Чернівецької міської ради №787 від 24.12.2008 року було відмінено п.1 Додатку №3 до рішення ЧМР №80 від 27.07.2006 року.

Окрім того, п.2.2 рішення Чернівецької міської ради №572 від 26.07.2012 року було внесено зміни до п.1.2 рішення ЧМР №524 від 31.05.2012 року щодо надання прокуратурі Чернівецької області дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,7000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме в слова «в оренду» замінено словами «в постійне користування» та доповнено підпунктом 1.2.2 такого змісту: «Зобов'язати забудовника знести будинки АДРЕСА_1 та надати квартири мешканцям будинку №243».

Таким чином, позивача було позбавлено права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, в тому числі житловим приміщенням.

Зазначила, що при прийнятті зазначених рішень Чернівецька міська рада перевищила свої повноваження, оскільки її право власності на спірну земельну ділянку чи частину будинковолодіння припинено не було.

Просила визнати недійсними та скасувати: п.50 рішення Чернівецької міської ради №787 від 24.12.2008 року, яким відмінено п.1 Додатку №3 до рішення Чернівецької міської ради №80 від 27.07.2006 року в частині передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 земельної ділянки на АДРЕСА_1 м.Чернівці площею 0,10 га безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; п.1.2 рішення Чернівецької міської ради №524 від 31.05.2012 року щодо надання прокуратурі Чернівецької області дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,7000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1; п.2.2 рішення Чернівецької міської ради №572 від 26.07.2012 року, яким було внесено зміни до п.1.2 рішення ЧМР №524 від 31.05.2012 року щодо надання прокуратурі Чернівецької області дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,7000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме в слова «в оренду» замінено словами «в постійне користування» та доповнено підпунктом 1.2.2 такого змісту: «Зобов'язати забудовника знести будинки АДРЕСА_1 та надати квартири мешканцям будинку №243»; п.1 Додатку до рішення Чернівецької міської ради №595 від 30.08.2012 року в частині затвердження прокуратурі Чернівецької області проекту відведення земельної ділянки і надання земельної ділянки, площею 0,6647 га по АДРЕСА_1 в постійне користування; державний акт НОМЕР_2 від 24.12.2012 року на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,6647 на по АДРЕСА_1.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та підтвердили, викладені в позовній заяві обставини. Позивач ОСОБА_1 також суду пояснила, що вважає, що їй окрім квартири у новозбудованому будинку, також має бути збудований та переданий у власність приватний будиночок, обладнаний усіма зручностями. Тому вона на даний час оспорює рішення Чернівецької міської ради. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради позов не визнав з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Пояснив суду, що ОСОБА_1 про існування рішення ЧМР ради №787 від 24.12.2008 року було відомо ще у 2009 році, оскільки останній взамін земельної ділянки по АДРЕСА_1 м.Чернівці було надано земельну ділянку по АДРЕСА_2 для житлової забудови. Також зазначив, що право власності на спірну земельну ділянку у позивача не виникло, оскільки державний акт не було зареєстровано у визначеному законом порядку. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Прокуратури Чернівецької області у судовому засіданні заперечувала проти позову. Суду пояснила, що забудовником ТДВ «ПМК-76» було видано гарантійний лист, яким підтверджено зобов'язання забудовника щодо надання ОСОБА_9 квартири у новозбудованому будинку, після здачі його в експлуатацію. Права ОСОБА_9 на даний час жодним чином не порушуються, оскільки їй ніхто не чинить перешкод у користуванні її власністю. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ТДВ «ПМК-76» у судовому засіданні підтвердив факт видачі товариством гарантії на ім'я ОСОБА_1 на підтвердження зобов'язань забудовника щодо надання їй квартири у новозбудованому будинку, після здачі його в експлуатацію.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 56/100 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 м.Чернівці та був придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.1986 року. Зазначена обставина підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 19.06.2012 року, реєстраційний номер обєкту нерухомості: 37188 (а.с.10).

25.02.2005 року Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин було складено висновок, у відповідності до якого було погоджено передачу у власність та надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 площею 0,2919 га, що по АДРЕСА_1 м.Чернівці (а.с.18).

Рішенням Чернівецької міської ради №80 від 27.07.2006 року було затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок та надано в оренду згідно з розробленими проектами розподілу, зокрема у відповідності до Додатку №3 вирішено безоплатно передати у власність ОСОБА_8, ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,1000 га, відповідно по 0,0440 га та 0,0560 га, що по АДРЕСА_1 м.Чернівці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.13-14).

На підставі зазначеного рішення, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, згідно якого останнім передано у спільну власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, що по АДРЕСА_1 (а.с.22).

У відповідності до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянкамиіз земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом ст.125 ЗК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Однак, як було встановлено судом, державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 ОСОБА_1 у визначеному Законом порядку зареєстровано не було, а отже право власності у позивача на зазначену земельну ділянку не виникло.

Зазначена обставина також була встановлена ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 05.10.2016 року, з якої вбачається, що прокуратура Чернівецької області користується земельною ділянкою площею 0,6647 га за адресою АДРЕСА_1 правомірно на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою НОМЕР_2. У ОСОБА_1 відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які б підтверджували правомірність користування нею земельної ділянки, яку вона використовує для городництва (а.с.118-120).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України.

Судом також встановлено, що п.50 рішення Чернівецької міської ради №787 від 24.12.2008 року було відмінено п.1 Додатку №3 рішення №80 від 27.07.2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_8, ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,10 га, що по АДРЕСА_1 м.Чернівці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв'язку з перспективою багатоповерхової житлової забудови та наданням ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва житлового будинку на АДРЕСА_2 (а.с.26-27).

01.06.2009 року ОСОБА_10 звернулась до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин ЧМР з заявою про надання їй дозволу на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га по АДРЕСА_2 (а.с.99).

Рішенням ЧМР №1125 від 26.11.2009 року позивачці зазначену земельну ділянку було передано у власність (а.с.20). Вказану обставину позивач та її представник у судовому засіданні не заперечували.

В подальшому, рішенням Чернівецької міської ради №524 від 31.05.2012 року прокуратурі Чернівецької області було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,7000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку, що по АДРЕСА_1 м.Чернівці (а.с.71-72).

26.07.2012 року рішенням №572 було внесено зміни до рішення №524 від 31.05.2012 року, а саме слова «в оренду» замінено словами «в постійне користування» та доповнено підпунктом 1.2.2 такого змісту: «Зобов'язати забудовника знести будинки АДРЕСА_1 та надати квартири мешканцям будинку №243 згідно з чинним законодавством» (а.с.21).

Окрім того, рішенням Чернівецької міської ради №595 від 30.08.2012 року було затверджено прокуратурі Чернівецької області проект відведення земельної ділянки і надання земельної ділянки, площею 0,6647 га по АДРЕСА_1 в постійне користування; державний акт НОМЕР_2 від 24.12.2012 року на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,6647 на по АДРЕСА_1 (а.с.208-209).

На підставі вказаного рішення 24.12.2012 року прокуратурі Чернівецької області було видано держаний акт серії ЯЯ №351971на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,6647 га, що по АДРЕСА_1 м.Чернівці (а.с.30).

17.10.2012 року між прокуратурою Чернівецької області та ТДВ «ПМК-76» було укладено договір №129, згідно якого Генпідрядник-інвестор зобов'язався виконати будівельно-монтажні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.114-116).

30.11.2016 року ОСОБА_1 ТДВ «ПМК - 76» було надіслано лист, згідно якого товариство гарантує, що згідно чинного законодавства та рішення міської ради позивачці, яка проживає по АДРЕСА_1 м.Чернівці буде надана квартира в цьому ж будинку після здачі його в експлуатацію.

Як видно з поданої до суду заяви, позивач, звертаючись до суду з заявленими позовними вимогами, виходила з положень ст.ст.316,317,319,391 ЦК України та зазначала, що її право власності є порушеним та підлягає захисту.

Розглядаючи наведені доводи, суд зауважує наступне:

Так, статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності, згідно якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку встановлених законом, та за умови попереднього по повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст.353 цього Кодексу.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 Кодексу).

Таким чином, судовому захисту підлягає лише порушене право, тобто позивач у даному випадку зобов'язана була довести факт її протиправного позбавлення права власності чи обмеження у його здійсненні: користуванні та розпорядженні своїм майном.

Проте, як було встановлено судом та зазначалось вище прокуратура Чернівецької області правомірно користується земельною ділянкою площею 0,6647 га за адресою АДРЕСА_1. Будь-які права ОСОБА_1 оскаржуваними рішенням в частині надання зазначеної земельної ділянки у користування третьої особи порушені не були.

Щодо приводу права власності ОСОБА_1 на 56/100 будинку АДРЕСА_1, судом встановлено, що воно також на даний час зареєстровано за ОСОБА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2016 року, а отже позивач не була позбавлена свого права (а.с.130). Будь-яких фактів обмеження у здійсненні права власності: користування чи розпорядження будинком позивач не навела та не надала доказів на підтвердження зазначених обставин.

З приводу оскаржуваного рішення ЧМР від 26.07.2012 року №572, яким забудовнику було надано дозвіл на знесення будинку АДРЕСА_1 суд зауважує, що дане рішення винесене на майбутнє, відчуження об'єкту права власності на даний час не відбулось, оскільки забудовником на даний час не виконано своїх зобов'язань щодо будівництва багатоповерхового будинку та передачі квартири мешканцям.

Отже, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини, на даний час не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

За таких обставин, суд, всебічно з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до обґрунтованого висновку, що оскаржуваними рішеннями Чернівецької міської ради права ОСОБА_1 не порушуються, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 116, 140,141, 149, 155 ЗК України, ст.ст.181, 377, 391 ЦК України, ст.ст.8, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третіх осіб: Прокуратури Чернівецької області, Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Чернівецької міської ради, скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька