Справа № 128/3032/16-ц Провадження № 22-ц/772/54/2017Головуючий в суді першої інстанції: Карпінська Ю.Ф.
Категорія 23Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2; представника відповідача Дудчика О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма Батьківщина»

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 5 вересня 2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Агрофірма Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі,

В с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПП "Агрофірма Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі. Одночасно подала заяву про забезпечення позову, у якій просила заборонити відповідачу проводити будь-які сільськогосподарські роботи як то: оранку землі, внесення добрив, посів сільськогосподарських культур, що пов'язані з підготовкою до майбутнього урожаю, до закінчення розгляду справи.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 5 вересня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено ПП "Агрофірма Батьківщина", що знаходиться в смт. Стрижавці по вул. Пирогова, 14 Вінницького району Вінницької області, проводити будь-які сільськогосподарські роботи (оранку землі, внесення добрив, посів сільськогосподарських культур тощо), що пов'язані з підготовкою до майбутнього урожаю, до закінчення розгляду справи по суті.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 5 вересня 2016 року виправлено описку, допущену в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 05.09.2016 року про забезпечення позову по справі № 128/3032/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ПП «Агрофірма Батьківщина» про визнання недійсним договору оренди землі. Вважати описками написання по тексту ухвали назви вулиці, на якій розташоване ПП «Агрофірма Батьківщина», яке є відповідачем у справі, а саме: АДРЕСА_1, вірною вважати АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ПП "Агрофірма Батьківщина" просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову і постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначило, що ухвала суду є незаконною, необ'єктивною, необгрунтованою та винесеною із порушенням матеріального і процесуального законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивач заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Із виділених матеріалів цивільної справи вбачається, що 23.08.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до ПП "Агрофірма Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди № 307 земельної ділянки площею 1,8200 га, який укладено 29 вересня 2006 року між ОСОБА_2 та ПСП "Агрофірма Батьківщина" і зареєстрований 5 травня 2011 року Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області за номером 01086 (аркуш 4-7).

23 серпня 2016 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила заборонити відповідачу проводити будь-які сільськогосподарські роботи як то: оранку землі, внесення добрив, посів сільськогосподарських культур, що пов'язані з підготовкою до майбутнього урожаю, до закінчення розгляду справи, обгрунтовуючи це тим, що настає пора жнив, після чого відповідач буде проводити певні роботи, пов'язані з посівом озимих, тобто, орати орендовану землю, вносити мінеральні добрива тощо, що призведе до певних матеріальних затрат з боку орендаря та з метою уникнення певних майнових витрат, які можуть бути заявлені як з її боку так і з боку відповідача, за понесені збитки та з урахуванням того, що обробіток спірної земельної ділянки може вплинути на постановлення рішення по суті.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд в ухвалі, пославшись на вимоги ст. 151, 152 ЦПК України, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення і необхідним та достатнім буде застосування такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії.

За змістом статті 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої письмової заяви будь-кого із осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У позовній заяві ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,8200 га, належної їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого 11 березня 2002 року, яким чітко визначені зовнішні межі земельної ділянки, яка має номер 233 і розташована на території Стрижавської селищної ради (арк. 13).

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просила заборонити приватному підприємству «Агрофірма Батьківщина» проводити будь-які сільськогосподарські роботи (аркуш 8).

Оскаржуваною ухвалою суду заборонено ПП «Агрофірма Батьківщина» проводити будь-які сільськогосподарські роботи, що пов'язані з підготовкою до майбутнього урожаю.

Це свідчить про те, що судом заборонено підприємству проводити всі сільськогосподарські роботи, що пов'язані з підготовкою до майбутнього врожаю і на всіх земельних ділянках, які перебувають у власності чи у користуванні цього приватного підприємства.

Таким чином застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову значно виходить за межі заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, а отже, не є співмірним і може припинити таку господарську діяльність підприємства, як товарне сільськогосподарське виробництво.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляду заяв про забезпечення позову" роз'яснив, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_2 просить визнати недійсним договір оренди землі № 307 від 29 вересня 2006 року, укладений нею (орендодавцем) та ПСП "Агрофірма Батьківщина" (орендар), за умовами якого земельна ділянка площею 1,8200 га, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 11.03.2002 року, передана в оренду орендарю ПСП "Агрофірма Батьківщина" строком на 10 років.

Стаття 152 ЦПК України визначає які види забезпечення позову можуть бути застосовані судом. Позов може бути забезпечено шляхом встановлення заборони вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Застосувавши такий вид забезпечення позову як заборона проводити будь-які сільськогосподарські роботи, тобто всі роботи, суд своєю ухвалою заборонив підприємству здійснювати безпосередню господарську діяльність та в однобічному порядку уже прийняв рішення відносно відповідача, зобов'язавши його не виконувати умов діючого договору оренди, за що земельним законодавством та договором оренди землі (п. 36 Договору оренди землі) передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання договору (аркуш 10).

Суд не врахував, що пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а не будь-які роботи. При цьому суд не врахував умови використання земельної ділянки, визначені сторонами в оспорюваному договорі оренди землі № 307 від 29.09.2006 року, згідно яких орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; орендодавець вправі вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку у відповідності до мети, визначеної договором (пункт договору 13): земельна ділянка передається в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва; орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку на власний розсуд у відповідності до мети обумовленої цим договором, одержувати продукцію і доходи (пункт договору 25) (а. с. 10-11).

Отже, судом першої інстанції допущено порушення встановленого порядку вирішення заяв про забезпечення позову, тому ухвала суду є незаконною і відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агрофірма Батьківщина" задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 5 вересня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ В.М. Медяний

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська