АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 681/1526/15-ц
Провадження № 22-ц/792/152/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту трудових відносин та стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що з кінця квітня 2014 року по 15 травня 2015 року працювала в приватного підприємця ОСОБА_2 продавцем. Їй було визначено випробувальний термін три місяці, обіцяно офіційне працевлаштування після закінчення випробувального терміну, заробітну плату 2000 грн. щомісячно. В кінці серпня 2014 року забрали її трудову книжку для офіційного працевлаштування. 15 травня 2015 року їй повідомили, що вона звільнена і повернули трудову книжку без запису про роботу, заробітну плату не отримувала.

У зв'язку з цим та після уточнення, позивач просила суд встановити факт трудових відносин з відповідачем, зобов'язати внести запис про роботу в її трудову книжку, стягнути заробітну плату в сумі 30014 грн. за період роботи з 1 травня 2014 року по 15 травня 2015 року.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала продавцем в приватного підприємця ОСОБА_2 з 1 по 31 травня 2014 року та зобов'язано ОСОБА_2 внести запис про працю ОСОБА_1 в її трудову книжку.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2350 грн. заробітної плати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд прийняв рішення упереджено та ґрунтуючись на припущеннях.

Крім того, апелянт вказує, що суд необґрунтовано визнав посаду продавця простим робітником, і у зв'язку з цим зменшив строк випробування до одного місяця, оскільки відповідно до вимог КЗпП України - загальний строк випробування при прийнятті на роботу не може перевищувати трьох місяців.

Також, апелянт зазначає, що суд при прийнятті рішення не взяв до уваги надані докази і покази свідків, що ОСОБА_1 дійсно працювала продавцем у ОСОБА_2

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працювала в приватного підприємця ОСОБА_2 продавцем один місяць під час випробувального терміну в травні 2014 року. Заробітну плату за роботу за цей час відповідач позивачці не виплатив (а.с. 36,37). Середньомісячна заробітна плата в травні 2014 року на підприємствах Полонського району становила 2350 грн. З квітня 2014 року по серпень 2014 року ОСОБА_1 була зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна (а. с. 12, 36).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідач визнав, що позивач працювала у нього один місяць, протягом випробувального строку, між тим, не надав суду доказів про розмір середньої заробітної плати подавця в травні 2014 року, тому суд прийняв як доказ позивачки довідку відділу статистики і стягнув в рахунок оплати праці позивачки кошти в розмірі середньої заробітної плати в сумі 2350 грн.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд зазначив, що докази, які ОСОБА_1 надала на підтвердження доводів позову, а саме накладна, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, акт введення в експлуатацію реєстратора розрахункових операцій, договір оренди приміщення, торговий патент, реєстраційне посвідчення, зошит із записами, не підтверджують її працю в ОСОБА_2 після травня 2014 року. Обставини, за яких ці докази отримала позивачка, вона суду не вказала.

З таким висновком колегія суддів Апеляційного суду погоджується.

Посилання апелянта, що суд безпідставно, всупереч вимог КЗпП України зменшив загальний строк випробування при прийнятті на роботу з трьох місяців до одного, не може бути підставою для скасування рішення суду. Суд не вийшов за межі вимог закону і визначив строк з врахуванням доказів, що підтверджують цей термін. Довідка з центра зайнятості спростовує посилання апелянта про тривалий час роботи продавцем.

Необґрунтованим є посилання апелянта, що суд при прийнятті рішення не взяв до уваги надані докази і покази свідків, про те що ОСОБА_1 дійсно працювала продавцем у ОСОБА_2 Зазначене посилання є загальним.

Докази, на які посилається ОСОБА_1 - накладна, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, акт введення в експлуатацію реєстратора розрахункових операцій, договір оренди приміщення, торговий патент, реєстраційне посвідчення, зошит із записами, судом досліджені. Суд обґрунтовано зазначив, що вони не підтверджують її працю в ОСОБА_2 після травня 2014 року.

Посилання апелянта, що суд прийняв рішення упереджено та ґрунтуючись на припущеннях, є надуманим. Належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог апелянт не надала. Клопотань про виклик інших осіб для допиту в якості свідків, витребування додаткових доказів до суду не заявляла. Суд позбавлений можливості робити це з власної ініціативи.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський