Справа № 347/1921/16
Провадження № 22-ц/779/310/2017
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Максюти І.О., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Трацької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Косівського районного суду від 1 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Трацької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 3 листопада 2009 року померла її мати ОСОБА_5, внаслідок чого відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя остання склала на її користь заповітне розпорядження щодо всього спадкового майна. Однак, у звязку із втратою документів про право власності на нерухоме майно, вона пропустила термін звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставини просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у 2 місяці.

Рішенням Косівського районного суду від 1 листопада 2016 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася 03.11.2009 року після смерті матері ОСОБА_5

На вказане рішення ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що до участі в справі не була залучена, проте рішення суду стосується її прав та законних інтересів. Вона є племінницею спадкодавця і вправі успадкувати ту частку майна, яка б належала батькові ОСОБА_5 (рідному братові спадкодавця), якби він був живий на день смерті останньої. Однак, він 12.07.2006 року помер.

Зазначає, що станом на день смерті постійно проживала з тіткою, відтак прийняла спадщину. Позивач не подала у встановлений строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тим самим відмовилася від неї.

Задовольняючи позов суд не врахував положень чинного законодавства щодо необхідності дослідження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Та що такими є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами позивач зазначала, і до відповідного висновку прийшов суд, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Разом з тим, як передбачено п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус не перевіряє при прийнятті заяви про прийняття спадщини наявність спадкового майна та його належність спадкодавцеві.

Апелянт також вказує, що спадкодавцю ОСОБА_5 на праві власності належала ? частина житлового будинку в с. Кривоброди, кут Центр,318, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 17.07.2001 року, оригінал якого знаходиться в неї. Крім того, ОСОБА_5 після смерті своєї матері ОСОБА_6 успадкувала іншу 1/2 частину цього будинку, про що в свідоцтві зроблено відповідну відмітку. Саме в звязку із відсутністю оригіналу свідоцтва про право на спадщину з врахуванням вищезазначених обставин вона в серпні 2016 року звернулася в суд з позовом до Трацької сільської ради про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на день її смерті та визнання права власності на спадкове майно. В даний час справа знаходиться на розгляді Косівського районного суду.

На її думку, саме ця обставина зумовила подання ОСОБА_2 позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З цих підстав апелянт просила рішення скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Враховуючи, що відправлення поштової кореспонденції у населені пункти, розташовані на тимчасово-окупованій території України, не здійснюється, відповідне повідомлення ОСОБА_2 було розміщено на сторінці Івано-Франківського апеляційного суду офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (а.с. 71, 72,73,74).

Представник Трацької сільської ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає розглядові справи в їх відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що наведені ОСОБА_2 причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті 3 листопада 2009 року її матері ОСОБА_5, є поважними. Тому визначив їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов'язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів.

Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб'єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом.

Як правильно встановлено судом та вбачається із матеріалів справи 3 листопада 2009 року померла ОСОБА_5, внаслідок чого відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.4). Згідно заповіту, посвідченого 9 серпня 2001 року секретарем виконкому Трацької сільської ради, остання заповіла все належне їй майно дочці ОСОБА_2 (а.с.5,6,8,9).

Зясовано, що маючи намір прийняти спадщину, позивачка звернулася до нотаріальної контори. Однак, у прийнятті заяви їй було відмовлено в звязку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_2 в якості відповідача зазначила Трацьку сільську раду.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами в справі про визначення особі додаткового строку є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначала, що вона є спадкоємцем другої черги за законом після смерті тітки ОСОБА_5 за правом представлення. Прийняла спадщину, оскільки станом на день смерті постійно проживала з спадкодавцем. Однак, до участі в справі залучена не була, тому постановлене рішення порушує її права та законні інтереси.

Як вбачається з долучених до апеляційної скарги матеріалів ОСОБА_4 у серпні 2016 року звернулась в суд із позовом до Трацької сільської ради про встановлення факту проживання з спадкодавцем на день її смерті, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зясовано, що ухвалою Косівського районного суду від 25 серпня 2016 року відкрито провадження в справі за вказаним позовом та призначено її до розгляду на 02.09.2016 року. На даний час розгляд справи не завершено (а.с.37-42, 80-81).

В той же час як підтверджується матеріалами цієї справи ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини 26 жовтня 2016 року, а рішення в справі постановлено Косівським районним судом 1 листопада 2016 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення порушує права та законні інтереси ОСОБА_4, яка не була залучена до участі в справі.

Однак, апеляційний суд законодавчо позбавлений права в такому разі скасувати рішення з направленням справи на новий розгляд, відповідно як і залучити її до участі в справі та вирішити спір як суд першої інстанції.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України щодо перевірки апеляційним судом законності та обґрунтованості рішення суду лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене рішення не може залишатися в силі та підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Косівського районного суду від 1 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Трацької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_7