АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-285/11 Головуючий суддя І інстанції Труханович В. В.
Провадження № 22-ц/790/1131/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.

суддів - Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м Харкова від 25 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права спадкування та ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, 5-тої Харківської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 посилається на те, що вказана ухвала Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 березня 2016 року є незаконною, необґрунтованою, була постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції у вступній частині ухвали неправильно вказано «про визнання права власності на спадкування», в той час, як позов заявлено «про визнання права на спадкування». Вказує, що резолютивна частина ухвали суду першої інстанції сформульована не у відповідності до вимог ч. 2 ст. 365 ЦПК України, а саме судом вказано «у задоволенні заяви відмовити», замість правильного «залишити без задоволення». Звертає увагу, що судом не розглянуті та не досліджені його заява від 09.03.2016 року та письмовий доказ довідка від 19.02.2016 року. Наголошує, що судом не досліджено взаємопов*язаність вимог, що були предметом розгляду у справі. Наполягає, що відомості зазначені у довідці КП «Харківське міське БТІ» від 24.03.2006 року № 23-08992 стосуються права власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ. А-1, який було виділено зі складу домоволодіння № 7 по вул. Тимірязева у м. Харкові і мають істотне значення для вирішення справи.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1, не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що ОСОБА_6 (Главдія) Прохорівна, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28 березня 1962 року, є рідною сестрою ОСОБА_5, яка народилася 9 березня 1916 року та померла 21 березня 2005 року, а також рідною матір'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Встановлено факт, що ОСОБА_5, яка народилася 9 березня 1916 року та померла 21 березня 2005 року, є рідною тіткою ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_3 спадкоємцями другої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_5, яка померла 21 березня 2005 року. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року змінено. Відмовлено ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволені позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування з підстав передбачених правилами частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України. Відмовлено ОСОБА_3 у задоволені зустрічного позову до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування з підстав передбачених правилами частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України. В іншій частині рішення залишено без змін.

16 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року. Із змісту заяви та пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції вбачається, що він вважає, що зазначене судове рішення має бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами в частині встановлення факту родинних відносин та в частині визнання права на спадкування ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки під час розгляду справи не були враховані відомості, які містяться у довідці КП «Харківське міське БТІ» від 24.03.2006 року №23-08992, де зазначено, що житловий будинок літ. «А-1» було виділено зі складу домоволодіння №7 по вул. Тімірязєва у м. Харкові після чого частки між співвласниками не перерозподілялися та право власності на будинок за померлою ОСОБА_5 не зареєстровано.

Оскільки ОСОБА_1 просив переглянути рішення суду першої інстанції саме в частині, яка залишилася незмінною після апеляційного перегляду, суд першої інстанції правильно прийняв питання до свого розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилався ОСОБА_1, як на підставу перегляду, не є нововиявленими для рішення суду в частині встановлення факту родинних відносин; обставини, зазначені у довідці не могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення від 11.03.2015 року у зазначеній частині, та не могли вплинути на висновки суду під час його ухвалення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року рішення апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 5-ої Харківської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадкування скасовано і в цій частині справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції. У решті рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2015 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року змінено, скасовано в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме той факт, що ОСОБА_6 (Главдія) Прохорівна, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28 березня 1962 року, є рідною сестрою ОСОБА_5, яка народилася 9 березня 1916 року та померла 21 березня 2005 року, а також рідною матір'ю ОСОБА_3, втановлення факту, що ОСОБА_5, яка народилася 9 березня 1916 року та померла 21 березня 2005 року, є рідною тіткою ОСОБА_3, визнання ОСОБА_3 спадкоємицею другої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_5, яка померла 21 березня 2005 року і в цій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Таким чином, судове рішення про перегляд якого за нововиявленими обставинами просить ОСОБА_1, в частині позовних вимог щодо яких вирішується питання, було скасовано апеляційним судом при повторному апеляційному перегляді.

Між тим, перевіряючи відповідність ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 березня 2016 року вимогам закону саме на час її постановлення, колегія суддів не знаходить підстав, визначених ЦПК України, для її зміни або скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313,п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319, 325, 361 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м Харкова від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді