Справа №265/5429/16-ц
Провадження №2/265/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру та земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на квартиру та земельну ділянку в порядку спадкування. В обгрунтування позову зокрема зазначили, що ОСОБА_3 (дружина померлого), ОСОБА_1 (донька померлого), ОСОБА_2 (син померлого) є спадкоємцями за законом після смерті їх батька/чоловіка ОСОБА_5, який помер 11.11.2015 року, про що Ізмайловським відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви 12.11.2015 року складено актовий запис про смерть №7411.

Після смерті ОСОБА_5 залишився житловий будинок, розташований за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, буд.12, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецькій області ОСОБА_6 Крім зазначеного домоволодіння залишилася земельна ділянка, розташована за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, буд.12, яка належала померлому підставі договору купівлі-продажу від 14.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 Посилаючись, зокрема на ст.ст.328, 392. 1220, 1222 ЦК України, просили суд: 1) визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер 11 листопада 2015 роки за: - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, а саме, право власності в порядку спадкування на домоволодіння №12, розташоване за адресою: проїзд Ленінградський в м.Маріуполі Донецької області по 1/3 частки за кожним відповідно; 2) визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер 11 листопада 2015 роки за: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, а саме: право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розташовану за адресою: проїзд Ленінградський в м.Маріуполі Донецької області, кадастровий номер :01:011:0763 по 1/3 частки за кожним відповідно.

14.03.2017 року за клопотанням представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності, судом було залучено до участі в розгляді справи приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4

12.06.2017 року за клопотанням представника позивачів ОСОБА_7 до матеріалів справи судом долучено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2017 року, видану приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4

В судове засідання, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча в силу ч.5 ст.76 ЦПК України були повідомлені належним чином, оскільки вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

В судовому засіданні, представник позивачів ОСОБА_7, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Після перерви, в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі.

Представник Маріупольської міської ради ОСОБА_8, що діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Маріупольської міської ради за наявними у справі документами. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 подав до суду копію спадкової справи, але в судове засідання також не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Неявка в судове засідання сторін, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу земельної ділянки від 14.10.2013 року, належить право власності на земельну ділянку площею 0,0475 га, кадастровий номер :01:011:0763, що розташована за адресою: м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, будинок 12.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу будинку від 14.10.2013 року, належить право власності на житловий будинок з усіма господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований на земельній ділянці за адресою: м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, будинок 12.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, будучи громадянином ОСОБА_9, помер 11.11.2015 року у м.Москва, ОСОБА_9.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Стаття 44 Конвенції про правову допомогу та правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року, яка набула чинності для України з 14.04.1995 року (надалі - Конвенція), передбачає, що громадяни кожної з Договірних Сторін можуть успадковувати на територіях інших Договірних Сторін майно або права за законом або за заповітом на рівних умовах і в тому ж обсязі, як і громадяни цієї Договірної Сторони.

Згідно зі ст.45 Конвенції, право успадкування майна, крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї статті, визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої спадкодавець мав останнє постійне місце проживання. Право успадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом від 18.05.2016 року 77 АВ 0322238, виданого нотаріусом м.Москва ОСОБА_10, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом від 18.05.2016 року 77 АВ 0322244, виданого нотаріусом м.Москва ОСОБА_10, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом від 18.05.2016 року 77 АВ 0322244, виданого нотаріусом м.Москва ОСОБА_10, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_5.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частина 1 ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Доказів того, що ОСОБА_5було складено заповіт, суду не надано.

Частина 1 ст.1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що до спадкоємців першої черги права на спадкування після смерті ОСОБА_5 відносяться: дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_1

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В той же час, ч.1 ст.1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2016 року, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 У звязку з чим, приватним нотаріусом ОСОБА_4 була заведена спадкова справа.

12.06.2017 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заявники не надали належним чином оформлені та зареєстровані правоустановчі документи на жилий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, будинок 12.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Згідно зі ст.396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з того, що позивачі в установленому порядку звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у їм видачі свідоцтва про право на спадщину саме через відсутність правоустановчих документів на нерухоме майно, то суд приходить до висновку, що захист цивільного права ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, окрім як в судовому порядку є неможливим.

Відповідно до ч.2 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частина 1 ст.61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується право власності ОСОБА_5 на спірне нерухоме майно, а також право ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на отримання цього майна у спадщину після смерті ОСОБА_5, враховуючи позицію представника відповідача про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1є обгрунтованими, а їх право на спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ними відповідного права власності на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру та земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме: 1/3 частину домоволодіння №12, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський та 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, буд.12, кадастровий номер :01:011:0763.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме: 1/3 частину домоволодіння №12, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський та 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, буд.12, кадастровий номер :01:011:0763.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме: 1/3 частину домоволодіння №12, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський та 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, проїзд Ленінградський, буд.12, кадастровий номер :01:011:0763.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Щербіна