25.01.2017 Справа № 756/6272/15-ц
Унікальний № 756/6272/15-ц
Провадження № 2/756/89/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2017 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Омега Банк», третя особа: ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання частково недійсним договору факторингу, припинення дії, яка порушує право, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Омега Банк» про визнання частково недійсним договору факторингу, припинення дії, яка порушує право, у зв'язку з чим просить суд визнати частково недійсним договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», додаток № 1 до договору факторингу від 28.11.2012 року в частині передачі (відступлення) прав вимоги за кредитним договором № 2706/0907/71-335 від 05.09.2007, від первинного кредитора ПАТ «Сведбанк» до нового кредитора ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» стосовно вимог до ОСОБА_1 Також позивач просить суд визнати незаконними дії ПАТ «Сведбанк» стосовно передання та розголошення персональних даних ОСОБА_1 та розголошення банківської таємниці третім особам.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 вересня 2007 року між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 193 000,00 доларів США на строк до 05 вересня 2032 року. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу, на підставі якого, останній набув право вимоги, зокрема, за вказаним вище Кредитним договором.

Проте, як стверджує позивач, договір факторингу від 28 листопада 2012 року в частині передання права грошової вимоги відносно позивача необхідно визнати недійсним з огляду на те, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не мав необхідного обсягу цивільної правоздатності для укладення Договору факторингу, оскільки не мав ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій. До того ж позивача як боржника сторони Договору факторингу не повідомили належним чином про його укладення.

Також позивач вважає, що у ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відсутні пільги від сплати ПДВ, а відтак факторингова компанія при укладенні Договору факторингу зобов'язана була сплатити ПДВ, проте така інформація відсутня.

Укладенням Договору факторингу 28 листопада 2012 року з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відповідач також порушив права позивача щодо передачі її даних третій особі без відповідної згоди, чим порушив банківську таємницю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «Омега Банк» в судове засідання не з'явився, про дату та місце проведення повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05 вересня 2007 року між позивачем та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено кредитний договір №2706/0907/71-335, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 193 000,00 доларів США на строк до 05 вересня 2032 року (а.с.14-19 т.1).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу №15, відповідно до умов якого до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №2706/0907/71-335 від 05 вересня 2007 року (а.с.25-29 т.2).

Згідно статуту ПАТ «ОМЕГА БАНК» рішенням загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року ПАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «ОМЕГА БАНК», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ПАТ «Сведбанк».

Згідно офіційної інформації Національного банку України, останній не надавав третій особі ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, а фактором, у свою чергу, може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). При цьому нормами ЦК України не встановлено жодних обмежень щодо складу осіб (боржників), по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу.

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України відступлення права вимоги, яке має наслідком заміну кредитора у зобов'язанні, передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи предмет договору факторингу, до фактора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи умови щодо валюти кредитування.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржений договір факторингу є укладеним у відповідності до вимог закону, при його укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини. До того ж відсутність валютної ліцензії у ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не може бути підставою для визнання недійсним договору факторингу, оскільки чинне законодавство не вимагає її наявності під час здійснення операцій факторингу.

Крім того, ПАТ «Сведбанк» 14 грудня 2012 року за вих. № 002571 на адресу ОСОБА_1 направляв повідомлення про відступлення права грошової вимоги, в якому позивача повідомлялось про вчинене відступлення, про розмір заборгованості по кредиту, рахунок, на який необхідно сплачувати заборгованість, а також адресу та телефони зв'язку з Фактором. Вказане повідомлення було направлено рекомендованим листом, що підтверджується Списком згрупованих відправлень за № 07 від 21.12.2012 року (а.с.32-33 т.2).

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте на вимогу ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивач не надала суду письмових доказів про те, що до укладення спірного договору факторингу вона зверталася до відповідача із заявою про зміну своєї адреси та з відповідною вимогою про надсилання кореспонденції за новою адресою.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Враховуючи викладене, ті обставини, що 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу №15 з дотриманням чинних норм цивільного законодавства та без порушення будь-яких прав позивача, суд вбачає необхідним у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 514, 516, 627, 638, 1054, 1077-1079, 1081 ЦК України; керуючись ст.ст.4, 10, 11, 37, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Н.О. Яценко