Справа №127/1942/17
Провадження № 2/127/2057/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Левадської А.В.,

представника третьої особи: Заплетнюка Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Староміський відділ державної виконавчої служби, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Староміський відділ державної виконавчої служби про зняття арешту.

Позов мотивовано тим, що Староміським відділом державної виконавчої служби м. Вінниці, згідно виконавчого листа Ленінського райсуду м. Вінниці від 19.03.2010 року по справі № 2-4639/09 було відкрито виконавче провадження № 1829363 від 29.03.2010 року про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_4 (ОСОБА_4) за іпотечним договором № 3.01.3ВН/11/101/08-НВ на користь ВАТ «Кредитпром банк». Також, 29.03.2010 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. Реєстраційний номер обтяження № 9673668. 29.03.2010 року. 22.02.2013 року Староміським відділом ДВС було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Староміським відділом ДВС листом № 4162 від 21.03.2013 року було повідомлено ОСОБА_4 про те, що згідно з висновком експерта про оцінку 27/100 частки кімнати АДРЕСА_1 є недоцільно та неможливим, так як в технічній документації вона не виділена та юридично не зафіксована, проведення оцінки та процедура реалізації даної частки є технічно неможливою. 25.04.2013 року державним виконавцем Староміського відділу ДВС Заплетнюком Б.І. було винесено постанову № 18293635 про повернення виконавчого документа стягувачеві. В постанові зазначено, що майно на яке можна звернути стегнення на час перевірки за боржником не виявлено. Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження «у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними» та ст. 50 «у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду, або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника». Посилання на статті є, але арешт так і не був знятий. В постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до 25.04.2014 року. 22.07. 2016 року заявник ПАТ «Дельта Банк» (новий кредитор) звертався до суду із заявою про заміну сторони, поновлення строків виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого документа. 02.08.2016 року Вінницький міський суд задовольнив заявлені вимоги, однак 24.10.2016 року Апеляційний суд Вінницької області виніс ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції від 02.08.2016 року і направив справу на новий розгляд. 02.12.2016 року Вінницький міський суд розглянув заяву ПАТ «Дельта - Банк» і задовольнив її частково. Суд дійшов висновку, що вимога про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по ОСОБА_4 не підлягає задоволенню. ОСОБА_4 08.08.2016 року звернулась із заявою до Староміського відділу ДВС про зняття арешту, але їй було запропоновано звернутись до суду.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогою про скасування арешту квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 9673668; виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 29.03.2010 року за № 9673668.

Згідно уточнених позовних вимог представник позивача просила скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 за реєстраційними номерами 9202391, 9283653 та 9673668; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про арешт за номерами 9202391, 9283653 та 9673668.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просила його задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В свідоцтво про право власності на житло, виданого 27.02.2008 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради, зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 в м. Вінниці, належить на праві спільної часткової власності громадянину ОСОБА_7 та членам його сім'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в рівних частках по 1/3 частки. (а.с. 6)

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_4 зареєстровано обтяження за № 9673668, підстава обтяження - постанова Староміського відділу ДВС ВМУЮ. (а.с. 7)

Постановою старшого державного виконавця Староміського відділу ДВС ВМУЮ Заплетнюка Б.І. від 22.02.2013 року призначено ОСОБА_9 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-4639, виданого 19.03.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці. (а.с. 8)

21.03.2013 року головним державним виконавцем Староміського відділу ДВС ВМУЮ Заплетнюком Б.І. на адресу ОСОБА_4 було направлено лист про те, що згідно з висновком експерта про оцінку 27/100 частки кімнати АДРЕСА_1 є недоцільно та неможливим, так як в технічній документації вона не виділена та юридично не зафіксована, проведення оцінки та процедура реалізації даної частки є технічно неможливою. (а.с. 9)

25.04.2013 року головним державним виконавцем Староміського відділу ДВС ВМУЮ Заплетнюком Б.І. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачеві виконавчий лист № 2-4639, виданий 19.03.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що винесено відповідну постанову ВП № 18293635. (а.с. 10)

Судом встановлено, що 08.08.2016 року ОСОБА_4 звернулась до Староміського відділу ДВС ВМУЮ із заявою про зняття арешту з 27/100 частки кімнати АДРЕСА_1, що в м. Вінниця, оскільки 25.04.2013 року головним державним виконавцем Староміського відділу ДВС ВМУЮ Заплетнюком Б.І. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачеві виконавчий лист № 2-4639, але арешт знято не було. 08.09.2016 року Староміським відділом ДВС ВМУЮ було повідомлено ОСОБА_4 про неможливість зняття арешту з 27/100 частки кімнати АДРЕСА_1, що в м. Вінниця та запропоновано звернутись з даним питанням до суду. (а.с. 11-12)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2016 року заяву ПАТ «Дельта - Банк» задоволено частково: замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №2-4639/09 про стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 3.01.3ВН/11/08-НВ від 15.04.2008 року в сумі 256923,29 гривень, а також судовий збір в сумі 1700 гривень та витрати на ІТЗ в сумі 30,00 гривень на користь ВАТ «Кредитпромбанк», а саме первісного стягувача - ВАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника - ПАТ «Дельта Банк». В задоволенні заяви в частині поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено. (а.с. 13-14)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_4 зареєстровано обтяження за № 9202391, підстава обтяження - ухвала Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.10.2009 року, № 9283653, підстава обтяження - ухвала Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.10.2009 року, № 9673668, підстава обтяження - постанова Староміського відділу ДВС ВМУЮ від 29.03.2010 року. (а.с. 49)

Таким чином, як встановлено судом в судовому засіданні, арешт на майно позивача накладався в межах розгляду заяви про забезпечення позову у цивільній справі №2-4639/09, яка розглядалася Ленінським районним судом, стороною (відповідачем) у якій була ОСОБА_5. На сьогоднішній день рішення у цивільній справі №2-4639/09 не виконане, тобто зобов'язання ОСОБА_4 перед правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» - ПАТ «Дельта Банк» не погашені.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (пункт 2 постанови).

Згідно із п. 9 вказаної постанови заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

З огляду на встановлене судом, а також проаналізувавши вказані вище положення даної постанови, суд вважає, що позивачем не доведено, в чому полягає порушення її прав з боку відповідача, адже арешт на її майно накладався в межах розгляду заяви про забезпечення позову у цивільній справі №2-4639/09, у зв'язку з усуненням перешкод пов'язаних з можливим виконанням судового рішення. Станом на сьогодні рішення у справі №2-4639/09 не виконане.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_4 обраний невірний спосіб захисту її порушеного права. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 58, 60, 213-215, ЦПК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна », суд-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Староміський відділ державної виконавчої служби, про зняття арешту з майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Жмудь