Справа № 161/6757/14-ц Провадження №22-ц/773/221/17 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

02 лютого 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану в інтересах ОСОБА_3, та осіб, які не брали участі у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року, у цивільній справі за заявою Управління охорони здоровя Луцької міської ради, заінтересована особа - ОСОБА_10, про звільнення від обовязків опікуна, а також матеріали справи,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_3 про внесення виправлень в рішення суду повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав в інтересах ОСОБА_3, та осіб, які не брали участі у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 апеляційну скаргу, яка 10 січня 2017 року ухвалою судді Апеляційного суду Волинської області була залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 295 ЦПК України та не оплачена судовим збором у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі, а також тим, що в апеляційній скарзі вказано, що особами, які подають апеляційну скаргу є ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, та особи, які не брали участі у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в той час як апеляційна скарга підписана тільки ОСОБА_2, і апеляційна скарга не містить даних про представництво ОСОБА_2 інтересів інших осіб, такі документи до апеляційної скарги не додано, чим порушено ч. 3, 4 ст. 295 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2017 року копія зазначеної ухвали була направлена ОСОБА_2, для відому за вказаною в апеляційній скарзі адресою, однак копія ухвали повернулась до суду без вручення, 19 січня 2017 року.

23 січня 2017 року копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлена повторно, однак 01 лютого 2017 року повторно повернулась без вручення, що підтверджується довідками УДППЗ «Укрпошта», в яких зазначено про невручення та повернення ухвали, що свідчить про зловживання особою, яка подала апеляційну скаргу, своїми процесуальними правами.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України передбачено, що особи які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2, протягом тривалого часу не вживав будь-яких заходів для виконання ухвали апеляційного суду від 10 січня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, не цікавився станом провадження в даній справі.

На день постановлення даної ухвали особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліків апеляційної скарги, а тому відповідно до вимог ст. ст. 297, 121 ЦПК України апеляційну скаргу слід вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану в інтересах ОСОБА_3, та осіб, які не брали участі у справі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року в даній справі вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя