Справа № 471/745/16-ц
Провадження №2/471/13/17
Номер рядка звіту 22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Скарницька І. Б.,

за участю секретаря - Романчук О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новокостянтинівська сільська рада Братського району Миколаївської області, Головне управління Держгеокадастру в Миколаївські області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новокостянтинівська сільська рада Братського району Миколаївської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5134602, виданого 27.03.2014 року реєстраційною службою Братського районного управління юстиції Миколаївської області та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.03.2014 року, йому належить на праві приватної власності для ведення фермерського господарства земельна ділянка площею 34,3 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області. Вищевказана земельна ділянка, що належить йому на праві приватної власності, згідно Договору оренди землі від 10.12.2012 року, що зареєстрований 14.12.2012 року відділом Держкомзему у Братському районі Миколаївської області, Братської РДА було передано в оренду строком на 49 років ОСОБА_5 без дозволу позивача. Оскільки він як власник земельної ділянки згоди на укладання договору оренди не надав, Братська райдержадміністрація Миколаївської області при укладанні договору порушила його права власника землі, тому договір оренди землі слід визнати недійсним.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року по справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що під час укладання договору оренди землі 10.12.2012 року, Братська райдержадміністрація діяла в межах своїх повноважень, на той час право власності ОСОБА_3 було припинено за його власною заявою, отже під час укладання договору права позивача порушені не були.

Відповідач ОСОБА_4 під час судового засідання позовні вимоги не визнав, з підстав того, що під час укладання договору він як заступник голови Братської районної державної адміністрації діяв в межах своїх повноважень, ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди землі. Після отримання проектної документації й було укладено договір оренди земельної ділянки.

Представник Братської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області під час судового засідання вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню зазначив також, що до 2012 року земельна ділянка ОСОБА_3 не оброблялась, податки не сплачувалися.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Миколаївські області під час судового засідання вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Під час судового засідання суду пояснив, що позивачем ОСОБА_3 при отримання свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 27.03.2014 року було введено в оману державного реєстратора щодо втрати державного акта на землю від 21.01.1993 року.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази надані сторонами, судом встановлено наступне.

Підставою припинення права власності на землю відповідно до ст. 140 Земельного кодексу України є, зокрема, добровільна відмова власника від права на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 142 ЗК України, припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

04.12.2012 року ОСОБА_3 надав до Братської РДА заяву про скасування державного акту про право приватної власності, виданий на ОСОБА_3 на підставі рішення ІХ сесії ХХІ скликання Новокостянтинівської сільської ради від 20.01.1993 року, у зв'язку з ліквідацією фермерського господарства "Аура" та відібрання у нього земельної ділянки.

Розпорядженням Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 07 грудня 2012 року № 394-р в зв'язку з добровільною відмовою було припинено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 34,3 га ріллі в межах Новокостянтинівської сільської ради. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 34,3 га виданий на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення ІХ сесії ХХІ скликання Новокостянтинівської сільської ради від 21.01.1993 року, що зареєстрований за № 1.

За таких обставин, Братська державна адміністрація Миколаївської області на підставі заяви ОСОБА_3 про відмову від земельної ділянки, керуючись нормами Земельного кодексу України прийняла рішення про припинення ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, площею 34,3 га. Зазначене рішення ніким не оспорювалося та на час розгляду справи є чинним.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно ст. 123 зазначеного Кодексу, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Розпорядженням Братської районної адміністрації Миколаївської області від 07 грудня 2012 року № 395-р було надано дозвіл громадянину ОСОБА_5 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки площею 34,3 га ріллі терміном 49 років для ведення городництва в межах території Новокостянтинівської сільської ради.

Розпорядженням Братської районної адміністрації Миколаївської області від 10 грудня 2012 року № 397-р "Про надання в оренду земельної ділянки" було затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчують право оренди земельної ділянки терміном на 49 років та надано громадянину ОСОБА_5 земельну ділянку площею 33,3527 га ріллі в оренду терміном на 49 років для ведення городництва із земель державної власності в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області.

10.12.2012 року між Братською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав в оренду на 49 років земельну ділянку площею 34,3527 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області.

Договір оренди зареєстровано у відділі Держкомзему у Братському районі Миколаївської області 14 грудня 2012 року за № 04398.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі", (в редакції закону, що діяла на момент укладення договору) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки, строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним

відповідно до закону.

Пунктом 5 постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року судам роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як

однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Під час судового розгляду справи позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, не надано доказів для визнання недійсним договору оренди землі від 10.12.2013 року. Наявність у позивача свідоцтва про право власності на нерухоме майно, земельну ділянку площею 34,3 га від 27.03.2014 року, виданого замість втраченого державного акта на землю від 21.01.1993 року, не може бути підставою для визнання договору оренди недійсним, оскільки, як зазначено вище право власності на земельну ділянку було припинено за заявою позивача, у зв'язку з його відмовою від права власності та договір оренди землі між Братської райдержадміністрацією та ОСОБА_5 укладався після скасування державного акта на право власності на землю ОСОБА_3 від 21.01.1993 року.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Братської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Новокостянтинівська сільська рада Братського району Миколаївської області, Головне управління Держгеокадастру в Миколаївські області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя І.Б. Скарницька