Дата документу 11.01.2017
Справа №320/8185/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» січня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

при секретарі Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на 13/50 частин квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області (квартира спільного заселення), які належали ОСОБА_3, який помер 23.11.2013 року.

Позовна заява обґрунтовується тим, що 23.11.2013 року помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 13/50 частин квартири АДРЕСА_2 (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області (квартира спільного заселення). Вказана частина квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2006 року. У встановлений законом строк позивач звернувся з нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Мати позивача ОСОБА_2 спадщину у встановленому законом строк не прийняла, відмовившись від її прийняття, шляхом подання відповідної заяви. Вона не бажає приймати спадщину та не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на імя позивача. На даний час позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що його батько за життя не зареєстрував право власності на спірне майно. У звязку з цим, 29.09.2016 року державний нотаріус виніс та видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, просить його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення, що підтверджується її особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Згідно заяви завіреної секретарем виконавчого комітету Будо-Воробївської сільської ради, яка є в матеріалах справи, спадщину у встановлені строки після смерті ОСОБА_3 вона не приймала, звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності та в звязку з неявкою третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підтавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 13/50 частин квартири АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 вересня 2006 року (а.с.8).

Вказаний факт також підтверджується листом з КП «ММБТІ» №2436 від 14 вересня 2016 року (а.с.12).

Згідно повідомлення КП «ММБТІ» №2436/1 від 14 вересня 2016 року, на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 23.06.2016 року № 114/2 «Про затвердження упорядкування назв вулиць, провулків, майданів, проїздів м. Мелітополя», адресу будинку № 22 по вул. Бронзоса було змінено на м. Мелітополь, вул. Садова, будинок № 22 (а.с.9).

13 серпня 2016 року на квартиру № 19 у житловому будинку № 22 по вулиці Садова в м. Мелітополі було видано технічний паспорт (а.с.10-11).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

23 листопада 2013 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС номер 280117 (а.с.7).

Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належні йому 13/50 частин квартири АДРЕСА_2 (колишня Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У строки, передбачені ЦК України, позивач звернувся до нотаріусу для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3, однак нотаріус ухвалив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю документу, який підтверджує реєстрацію правовстановлюючого документу (а.с.14).

Судом встановлено, що інший спадкоємець після смерті ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_2 спадщину у встановлені строки після смерті ОСОБА_3 не приймала, подавши у встановлений законом строк, заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на 13/50 частин квартири АДРЕСА_3 отримав, проте не зареєстрував його у встановленому законом порядку.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі, визнавши за ним право власності на 13/50 частин квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 23.11.2013 року.

Керуючись ст. ст. 182, 1216-1218, 1220, 1222, 1268, 1299 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 84, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 13/50 частин квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. Бронзоса) в м. Мелітополі Запорізької області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 23.11.2013 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В.Сметаніна