Справа № 296/8337/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"16" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Адамовича О.Й. ,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

представників третьої особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно її онука (сина відповідача) - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_5 Батько дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер. Мати ОСОБА_4 проживає окремо від дитини в м. Києві.

Також вказала, що ОСОБА_4 починаючи з 2014 року участі у вихованні своєї дитини не бере, матеріальної та будь-якої іншої допомоги не надає, здоров'ям дитини не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, за місцем постійного проживання дитину не відвідує, не бере участі у підготовці її до дорослого життя, самоусунулася від виконання своїх батьківських прав.

Відповідно до інформації служби у справах дітей Дніпровської районної ради в м. Києві державної адміністрації перебування у помешканні малолітньої дитини є небезпечним для його життя та здоров'я.

Крім того вказала, що у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 має намір встановити опіку над дитиною.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у ньому просили його задовольнити. Вказала, що відповідач незважаючи на запевнення службу у справах дітей, що вона буде приїздити та телефонувати дитині, жодного разу цього не зробила.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Представник органу опіки та піклування посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню сина, висловив думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 09.09.2008 р. (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.06.2016 року (а.с.14).

Згідно копії довідки ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 30.09.2016 року №2359, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 10).

Відповідно до акту від 20 вересня 2016 року, складеного працівниками ТОВ КК «КомЕнерго-Житомир» , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрований, але фактично проживає протягом восьми років (а.с.7).

З копії акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4, складеного 29.08.2016 року спеціалісти служби у справах дітей Дніпровської районної ради в м. Києві державної адміністрації, виявлено незадовільний стан житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, а саме: в усіх кімнатах , кухні, туалеті велика скупченість тарганів та інших паразитів, усі кімнати захаращені брудним одягом, який має вкрай неприємний запах, вхідні двері не зачиняються. Холодильник не працює. На диванах відсутня настільна білизна. У помешканні задуха та стоїть запах тютюну. Місце спальне та для навчання дитини відсутнє. Дитина не має спального місця, одягу, взуття, постільних речей і іграшок та місця для навчання. Сама ж ОСОБА_4 пільг та заробітку немає. (а.с.4).

Спеціалісти служби у справах дітей Дніпровської районної ради в м. Києві державної адміністрації виявили, що у помешканні ОСОБА_4 антисанітарні умови, помешкання не пристосовано для проживання у ньому малолітньої дитини, що створює небезпеку для життя та здоров'я дитини (а.с.4).

Крім того, працівниками служби у справах дітей Дніпровської районної ради в м. Києві державної адміністрації ознайомлено та попереджено ОСОБА_4, про відповідальність по утриманню, вихованню та навчанню неповнолітніх, (малолітніх) (а.с.5).

29.08.2016 року ОСОБА_4 надано пояснення, в яких остання зазначила, що в даний час дитина знаходиться з дідусем і бабусею в м. Житомирі де і відвідує школу. Вказала, що не хоче щоб її позбавляли батьківських прав, оскільки найближчим часом збирається поїхати до сина (а.с.6).

З наявного в матеріалах повідомлення начальника Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві полковника поліції Деркач О.М. вбачається, що за результатами заяви про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, встановлено, що підстави для притягнення до адміністративної відповідальності останньої відсутні через те, що її малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає зі своїми дідусем та бабусею за адресою: АДРЕСА_2, та перебуває під їх опікою в нормальному фізичному та психологічному стані (а.с.12).

Відповідно до характеристики учня 1-Б класу Житомирської загальноосвітньої школи №21 ОСОБА_5., 2008 року народження вбачається, що за період навчання у 2 класі з 01.09.2016 року і по теперішній час мати, ОСОБА_4, до школи жодного разу не з'являлася, не телефонувала, не цікавилася питаннями навчання та виховання дитини.

Хлопчиком опікуються бабуся, ОСОБА_1, та дідусь, ОСОБА_7. Дитина знаходиться під їх постійним наглядом. Вони забезпечили ОСОБА_5 всім необхідним для навчання, піклуються про його дозвілля. Дідусь супроводжує хлопчика до школи і зі школи, цікавиться його успішністю, відвідує батьківські збори (а.с.13).

З наведених вище підстав, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1213 від 22.11.2016 року затверджено висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 42).

В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної туртоби та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно характеристики виданої директором школи Ремінець С.О. на ім'я ОСОБА_5, учня 1-б класу Житомирської загальноосвітньої школи №21, ОСОБА_5 зарекомендував себе як старанний, працьовитий учень, оволодів навчальним матеріалом на достатньому і високому рівні, користується авторитетом у товаришів, правила поведінки завжди свідомо виконує, бере участь у громадських справах класу та школи. За період навчання у 2 класі з 01.09.2016 року і по теперішній час мати ОСОБА_4, до школи жодного разу не з'являлася, не телефонувала, не цікавилася питаннями навчання та виховання дитини.

Хлопчиком опікуються бабуся, ОСОБА_1, та дідусь, ОСОБА_7 (а.с.13).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, засвідчили, що ОСОБА_4 пропадає тривалий час, життям сина не цікавиться, матеріально дитину не забезпечує, жодної уваги дитині не приділяє, а також вказали, що доглядом, вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається його бабуся ОСОБА_1 з якою дитина на даний час й проживає.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування (рішення міськвиконкому від 22 грудня 2016 року №1213) мати дитини ОСОБА_4 проживає окремо від сина, участі у вихованні своєї дитини не бере, матеріальної, будь-якої іншої допомоги на надає, не намагається створити належних умов для проживання дитини. Дитина перебуває на утриманні та вихованні своєї бабусі ОСОБА_1, тому виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 42).

З огляду на викладене, враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню, догляду та утриманню сина ОСОБА_5 не турбується про його життя, та відсутність у справі доказів того, що відповідач не робить цього з поважних причин, отже доведеність того, що остання ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає, що з урахуванням обставин даної справи є виправданим застосування такого крайнього заходу як позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини слід вказати наступне.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи відсутність доказів того, що відповідач матеріально утримує сина, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_4 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 03.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Водночас, позовна вимога в частині стягнення аліментів на дитину ОСОБА_5 саме на користь ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення про встановлення опіки над дитиною її бабусею ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не прийнято, а тому суд вважає за можливе стягнути аліменти на користь установи чи особи, яка буде опікуватись дитиною.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів у сумі 551, грн. 20 коп. на користь держави та ставки судового збору за вимоги немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у сумі 551 грн. 20 коп. на користь позивача, що був нею понесений при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, (актовий запис в Книзі реєстрації народжень від 09 вересня 2008 року за № 2408, зроблений Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції).

Стягнути з ОСОБА_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, на користь установи чи особи, яка буде опікуватись дитиною, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 03.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В задоволенні решти позову відмовити.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. Й. Адамович