РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленко П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку та будинок в порядку спадкування за законом та заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку та будинок в порядку спадкування за законом та заповітомпісля смерті матері ОСОБА_3. В обґрунтування позову зазначає, 26 грудня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою Запорізька область, Токмацький район, с.Світле, вул.Ювілейна,98 та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства що знаходяться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області. За життя померла склала заповіт, який посвідчений виконавчим комітетом Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, від 01.03.2013 року, за реєстровим номером 7. Відповідно до заповіту спадкоємцями земельної ділянки є позивач та племінник позивача ОСОБА_2. В заповіті спадкодавець заповіла позивачу земельну ділянку площею 0,15 та 0,07 га., а ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,38 га. В звязку з тим, що в заповіті виявлені неточності та відсутній правовстановлюючий документ на будинок нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину порушує права позивача на спадкування та набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за захистом якого вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не має можливості.

В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа спору ОСОБА_2в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 26 грудня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_3, про що зроблено відповідний актовий запис за №02 та видане свідоцтво про смерть серія І-ЖС № 243192.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою Запорізька область, Токмацький район, село Світле, вулиця Ювілейна, 98 та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою Запорізька область, Токмацький район, село Світле, вулиця Ювілейна, 98, складає 194 693,00 грн., що підтверджується технічним висновком про обєкт нерухомого майна від 03.03.2017. Вартість земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області становить 42 340,64 грн., що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.02.2017.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя померла ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений виконавчим комітетом Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області 01.03.2013, за реєстровим номером 7. Відповідно до заповіту спадкоємцями земельної ділянки є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В заповіті ОСОБА_3 заповіла позивачу земельну ділянку площею 0,15 та 0,07 га., а ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,38 га.

Належність земельної ділянки ОСОБА_3, загальною площею 0,60 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 057741.

ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №50/2014.

В звязку з тим, що в заповіті виявлені неточності нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. В заповіті спадкодавець заповіла позивачу земельну ділянку площею 0,15 та 0,07 га., а ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,38 га. Відповідно до державного акту серії І-ЗП № 057741 сумарний розмір земельної ділянки складає 0,60 га. Таким чином враховуючи вище зазначені розбіжності нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2017 року за № 02-31.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є такою, що прийняла спадщину, крім неї інших спадкоємців не має, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає що позивач має право отримати земельну ділянку у власність в порядку спадкування.

До складу спадщини за законом входить житловий будинок за адресою Запорізька область, Токмацький район, село Світле, вулиця Ювілейна,98. За життя ОСОБА_3 не отримала правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до довідки виданої сільським головою Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 20.02.2017, ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала одноосібно по вулиці Ювілейній, буд. 98 в селі Світлому Токмацького району Запорізької області.

Родинні відносини позивача з ОСОБА_3 підтверджуються паспортом позивача серії СА №027425, виданого Токмацьким РВ УМВС України в Запорізькій області 03.10.1995, свідоцтвом про народження позивача від 06.05.1960, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 274920 від 24.02.1986, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.03.2014.

Позивач після смерті ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом першої черги. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, відсутні. Позивач, у встановленому законом порядку, прийняла спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №50/2014.

01 лютого 2017 року позивач звернулась до нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок після смерті ОСОБА_3, померлої 26 грудня 2013 року. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, звязку відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2017 №5/02-31.

Судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.

Відповідно до п.3.2 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ».

В ОСОБА_5 ВССУ зазначається, що виходячи зі змісту наведених нормативних актів громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Згідно з п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» Висновків Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за І півріччя 2012 р., «за змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об'єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12)».

Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013р. № 95, закінчені будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальні (садибні) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких об'єктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до оглянутих у суді технічних документів на будинок, житловий будинок за адресою Запорізька область, Токмацький район, с.Світле, вул.Ювілейна,98 був побудований у 1954 році. Отже, відповідно до приписів листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 може бути визнано за позивачем право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Спадкодавець ОСОБА_3 з 1954 року і до дня смерті проживав у спірному будинку, що підтверджую довідкою виконавчого комітету Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 20.07.2017 №163.

Зазначеними обставинами підтверджується інша обставина, а саме що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію, адже він був придатний до проживання.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У теперішній час оформити та отримати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є таким, що прийняла спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, сам факт не отримання правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки житловий будинок набутий померлою правомірно, то позивач має право отримати його у власність в порядку спадкування. Таким чином, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом.

Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є таким, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.16, 1218, 1225, 1268 ЦК України,ст.ст.10, 31, 60, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку та будинок в порядку спадкування за законом та заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, яка розташована на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, для ведення особистого підсобного господарства, яка належала ОСОБА_3, померлої 26 грудня 2013 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 057741.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходився за адресою Запорізька область, Токмацький район, село Світле, вулиця Ювілейна, 98 та належав ОСОБА_3, померлої 26 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: