Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Соколишиної Л.Б.

при секретарі Ліпатовій К.Г.

за участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача Заклюки І.О.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 08 години їхній син ОСОБА_6, працюючи лісорубом на ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», отримав наряд на роботу до Кумейківського лісництва та у складі бригади направився на ділянку кварталу № 65 відділ № 5 для виконання робіт по проведенню суцільної санітарної рубки. Під час виконання робіт, а саме проведення валки лісу на пасіці № 1, близько 12 години, стовбур дерева вдарив ОСОБА_6, якого після цього машиною швидкої допомоги було доставлено до Корсунь- Шевченківської ЦРЛ, де він через деякий час помер. Просять суд стягнути з ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 200000 грн. моральної шкоди на кожного без утримання податку з доходу фізичних осіб.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 08 години їхній син ОСОБА_6, працюючи лісорубом на ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», отримав наряд на роботу до Кумейківського лісництва та у складі бригади направився на ділянку кварталу № 65 відділ № 5 для виконання робіт по проведенню суцільної санітарної рубки. Під час виконання робіт, а саме проведення валки лісу на пасіці № 1, близько 12 години, ОСОБА_6 визначив напрямок звалювання дерева, зробив підпил, вийняв клинок і основним різом здійснив основний пропил. В момент, коли дерево видало характерний тріск, вальщик подав команду на відхід і ОСОБА_6 попрямував, не озираючись, у напрямку протилежному підпилу. Але після нахилу стовбур дерева почав падати у напрямку протилежному підпилу та вдарив ОСОБА_6 Працівники звільнили ОСОБА_6 з-під стовбура, викликали швидку медичну допомогу та повідомили про випадок керівництво лісгоспу. Машиною швидкої допомоги ОСОБА_6 було доставлено до Корсунь-Шевченківської ЦРЛ, де він через деякий час помер. Просять суд задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та пояснив, що на підставі висновку комісій Управління Держпраці у Черкаській області нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Моральна шкода полягає у втраті рідної людини. Така шкода відповідно до законодавства відшкодовується батькам, які згідно довідки № 2266 виконавчого комітету Яснозірської сільської ради від 31 серпня 2016 року знаходилися на утриманні загиблого сина. Враховуючи глибину страждань батьків, у зв'язку із втратою сина, довічність таких страждань та вину відповідача, а також те, що їм потрібні кошти на лікування, просить суд задовольнити позовні вимоги позивачів.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що при обґрунтуванні позовної заяви про стягнення моральної шкоди у сумі 400 тисяч гривень позивачі посилаються на неправомірні дії чи бездіяльність службових осіб ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство». Однак, при проведенні кримінального та службового розслідування не було встановлено порушень діючих інструкцій з охорони праці з боку посадових осіб відповідача. Постановою від 18 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000331 від 06 серпня 2016 року встановлено, що причиною отримання тілесних ушкоджень, призвівших до настання смерті ОСОБА_6 являється власна недбалість та самовпевненість до покладених на нього обов'язків щодо дотримання правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою. Кримінальне провадження було закрито, у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Таким чином, досвідчений працівник лісоруб ОСОБА_6, пропрацювавши на підприємстві 24 роки, пройшов інструктаж, однак, переоцінивши свої професійні здібності, проявив власну недбалість та самовпевненість при валці лісу, також він знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Посилання позивачів на те, що внаслідок смерті сина вони були змушені корінним чином змінити своє життя, оскільки після його загибелі змушені самостійно заробляти собі на життя, самостійно облаштовувати свій побут, на думку представника відповідача, не є коректними, оскільки позивачі проживають у тому ж населеному пункті, у тому ж будинку, що раніше, отримують пенсію. Всі витрати, у зв'язку зі смертю ОСОБА_6, відповідач взяв на себе. Крім того, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06 липня 2017 року Кумейківської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області загиблий ОСОБА_6 постійно проживав із 2000 року в домоволодінні колишньої дружини ОСОБА_7, а не з батьками. Оскільки вина підприємства не встановлена вироком суду, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно акту форми Н-1 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом від 19 вересня 2016 року, нещасний випадок, який стався із сином позивачів ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до висновку службового розслідування та вищезазначеного акту, нещасний випадок на виробництві, під час якого загинув ОСОБА_6, стався внаслідок порушення технологічного процесу та невиконання вимог інструкції з охорони праці наступними особами, а саме:

загиблий лісоруб ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» ОСОБА_6 не визначив правильний напрямок безпечного звалювання дерева (не у бік нахилу дерева та розвитку крони) та, не слідкуючи за падаючим деревом, яке зрізувалось, здійснив відхід в небезпечне місце (не під кутом 45-60 град, до напрямку протилежного напрямку звалювання дерева), чим порушив:

- вимоги п. 15.3.14, п. 15.3.45 «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості» НПАОП 02.0-1.04-05, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України 13 липня 2005 року N119, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2005 року N 1084/11364,

- вимоги п. 3.8.13 « Інструкції з охорони праці №1 При вальці дерев на суцільних та вибіркових рубках з переміщенням бензопил типу Штиль, Хюскварна , Мотор Січ, Урал, Дружба»,

- вимоги п. 3.17 «Інструкції з охорони праці №8 для вальника лісу і лісоруба», затвердженої наказом директора ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» № 263 від 17 лютого 2015 року;

майстер лісу ДП «Корсунь- Шевченківське лісове господарство» ОСОБА_8 не проконтролював належним чином дотримання лісорубом ОСОБА_6 вимог безпеки при проведенні валки дерев, чим порушив:

- вимоги п. 6.10 «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості» НПАОП 02.0-1.04-05, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України 13 липня 2005 року N 119, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2005 року №1084/11364,

- вимоги п. 6 розділу VІ «Посадової інструкції майстра лісу ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», затвердженої директором ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» 02 лютого 2015 року;

лісничий Кумейківського лісництва ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» ОСОБА_9 при розробці карти № 106 технологічного процесу розробки не вказав нормативні акти та інші документи, вимоги яких обов'язкові для виконання бригадою (ланкою) у доповнення до вимог карти, при складанні акту готовності лісосіки до розроблення не вказав підписи особи, що підтверджує виконання підготовчих робіт, не здійснював належний контроль за додержанням працюючими правил і норм охорони праці, чим порушив:

- вимоги додатку 3 до підпункту 15.1.5, п. 15.1.6 «Правил охорони праці працівників лісового господарства та лісової промисловості» НПАОП 02.0-1.04-05, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України 13 липня 2005 року N119, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2005 року № 1084/11364,

- вимоги п. 25 розділу II, п. 8 розділу VI «Посадової інструкції лісничого ДП «Корсунь Шевченківське лісове господарство», затвердженої директором ДП «Корсунь Шевченківське лісове господарство» 02 лютого 2015 року.

На підставі висновку комісії, нещасний випадок, що стався з лісорубом ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» ОСОБА_6, визнано таким, що пов'язаний з виробництвом відповідно пункту 15, абзацу 1, 2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Таким чином, посилання представника відповідача на те, що працівниками підприємства не було порушено вимог інструкції про охорону праці не відповідає наявним у справі матеріалам.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної токсикологічної експертизи крові № 645 від 16 серпня 2016 року у крові загиблого ОСОБА_6 виявлено 0,37 проміле етилового спирту. Зазначено, що така концентрація етилового спирту має незначний вплив на організм живої особи, що спростовує посилання представника відповідача на указаний факт, як на одну із причин нещасного випадку.

Згідно довідки виконавчого комітету Яснозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області № 2266 від 31 серпня 2016 року до складу сім'ї позивачів входив син, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні якого знаходилися його батьки-пенсіонери та вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Таким чином, факт спільного проживання батьків із сином на час його смерті не є обов'язковим для відшкодування моральної шкоди, тому посилання відповідача на те, що ОСОБА_6 проживав окремо від батьків, не є підставою для відмови у стягнення моральної шкоди.

Суд констатує, що внаслідок смерті ОСОБА_6, позивачам, як батькам завдано суттєвої моральної шкоди, яка полягає у тому, що вони втратили рідну людину. Біль від втрати сина є нескінченним. Смерть сина змусила їх самостійно заробляти собі на життя, у поважному віці залишитися без матеріальної підтримки. Самою втратою своєї дитини завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали з його смертю. Заподіяні моральні страждання, пов'язані з безповоротною втратою близької людини, відчуттям суму та відчаю є прямим наслідком нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_6

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Між протиправними діями відповідача та настанням негативних наслідків, тобто смертю потерпілого і заподіянням моральної шкоди його близькій людині є прямий причинний зв'язок, а також є вина відповідача у настанні вказаних негативних наслідків, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Так, батьки та дитина загиблого отримують допомогу по втраті годувальника, актом Н-1 визначено порушення з боку підприємства. Разом з тим, суд враховує і вину загиблого, встановлену актами розслідування.

При визначенні розміру моральної шкоди суд також вважає за доцільне врахувати глибину фізичних і душевних страждань позивачів, те, що ці страждання довічні, ступень вини потерпілого та відповідача, а також виходить із засад розумності, зваженості та справедливості, що узгоджується із роз'ясненнями, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5, № 1 від 27 лютого 2009 року), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням викладеного та часткової вини самого ОСОБА_6, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивачі звільнені від сплати судових витрат, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1168 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 100 000 грн. моральної шкоди на кожного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» на користь держави судовий збір у розмірі 3 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: Л. Б. Соколишина