єдиний унікальний номер справи 423/2531/16-ц
номер провадження 423/20/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лугової Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника відповідачки ОСОБА_4 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, уточнивши та доповнивши позовні вимоги, просив суд поділити спільне майно подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки DAF-GINAF X446TS (вантажний самоскид) 1999 року випуску, вартістю 350 000 грн., на 15 000 грн., витрачених на придбання автомобілю ЗИЛ-ММЗ, всього визнати за ним право власності на майно та кошти у сумі 365 000 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки КС3575А (вантажний автокран), 1992 року випуску, вартістю 200 000 грн., на автомобіль марки CHERY-Tiggo, вартістю 200 000 грн., телевізор LG плазма з підставкою, вартістю 14 000 грн., холодильник Норд, вартістю 7 000 грн., морозильна камера Норд, вартістю 10 000 грн., машинку пральну автомат, вартістю 4000 грн., газову плиту «Горенья», вартістю 5000 грн., кондиціонер, вартістю 5000 грн., водяну станцію, вартістю 10 000 грн., компютер, вартістю 6000 грн., ноутбук, вартістю 6000 грн., та на 15 000 грн. коштів, які сплачено за автомобіль ЗИЛ-ММЗ; всього визнати за відповідачкою право власності на майно та кошти у сумі 484 500 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію у сумі 59250 грн., що складає половину різниці вартості отриманого кожним майна.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила суд встановити факт спільного проживання з ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 2003 року по 11.09.2009 року; визнати автомобіль НОМЕР_1, червоного кольору, 1988 року випуску, вартістю 97 040 грн., спільною сумісною власністю подружжя; визнати також спільною сумісною власністю подружжя болгарку, вартістю 1000 грн., заряднопусковий пристрій, вартістю 5000 грн., 20 каністр, вартістю 220 грн., на суму 4400 грн., 3 паяльні лампи, на суму 750 грн., мийка високого тиску «Kurcher», вартістю 7000 грн., пилу електричну, вартістю 1500 грн., 2 бензопили, вартістю 2500 грн., на суму 5000 грн., 2 електричні дрелі, вартістю 600 грн., зварювальний апарат, вартістю 2500 грн.; визнати спільною сумісною власністю подружжя нежитлову споруду за адресою: м.Первомайськ, вул. Леніна, 2, яка за висновком експертної оцінки має вартість 53 253 грн., яка після розібрання знаходилась у м.Гірське, вул. Маяковського, 31, 33, у вигляді будівельних матеріалів, стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію у сумі 89 000 грн., що складає половину вартості майна.

Представник відповідачки ОСОБА_4 подала до суду клопотання, у якому просила суд витребувати інформацію, яка перебуває у володінні оператора телекомунікації (мобільного звязку) ПрАТ «МТС Україна» про зв'язок кінцевих обладнань споживача телекомунікаційних послуг за період з 12-00 години 14.03.2016 до 18-00 години 18.03.2016 з абонентським номером +47, який використовується ОСОБА_3; зобовязати ПрАТ «МТС Україна» виготовити на паперовому носії документ за вказаним вище абонентським номером +47 за період з 12-00 години 14.03.2016 до 18-00 години 18.03.2016 за наступними відомостями: адреси розташування базових станцій та номери базових станцій, які забезпечували зв'язок кінцевого обладнання з вказаним вище абонентським номером (абонент А); типи зєднання абонента А: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим звязком смузі частот), пере адресація тощо; дата, час та тривалість зєднань, у тому числі зєднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента А; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з якими відбувався сеанс звязку абонента А (абонент Б), з адресами розташування та номерами базових станцій, які забезпечували зв'язок абонентів Б з вказаним вище абонентським номером +47.

Клопотання обґрунтовано тим, що сторона відповідачки заперечує проти допуску до участі у справі у якості представника позивача адвоката ОСОБА_2, оскільки у березні 2016 року цим адвокатом надавалась правова допомога ОСОБА_3 у вигляді консультації з питання розірвання шлюбу з ОСОБА_1 та поділу спільного майна подружжя, під час якої відповідачка надала адвокату конфіденційну інформацію щодо предмету цього позову, яка є адвокатською таємницею, та яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги ОСОБА_1 Враховуючи, що адвокат ОСОБА_5 заперечувала факт надання ОСОБА_3 консультацій та факт зустрічі з нею, просила задовольнити це клопотання.

Відповідачка ОСОБА_3 підтримала клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що, по-перше, заявлено клопотання про залучення доказів у справі, а не витребування; по-друге, стороною може бути заявлено клопотання про витребування доказів в обґрунтування позовних вимог чи заперечення сторін проти позову, а не щодо питання про допуск чи не допуск представника до участі у справі; по-третє, клопотання всупереч ст. 133 ЦПК України не оплачено судовим збором; по-четверте, не заперечує можливість телефонної розмови з ОСОБА_3 у березні 2016 року, так як їй багато осіб телефонують.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи клопотання сторони відповідачки перешкодою в отриманні ним належної правової допомоги.

Суд, вислухавши думку сторін, адвоката ОСОБА_2, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання дійсно містить назву «Клопотання про залучення доказів у справі (на підставі ст. 27 ЦПК)», однак зі змісту клопотання вбачається, що сторона відповідачки просить витребувати докази, які за приписами закону не може отримати самостійно. Суд доходить висновку, що невірна назва клопотання є формальністю та не впливає на його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оскільки судом вирішується питання щодо допуску до участі у справі після початку судового розгляду у якості представника позивача адвоката ОСОБА_2, проти чого заперечує інша сторона, то суд повинен зясувати наявність або відсутність обставин, що перешкоджають відповідно до закону участі адвоката ОСОБА_2 у справі. З метою встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, сторони мають право надавати докази.

Отже, посилання адвоката ОСОБА_2 на те, що доказами є дані, які стосуються лише предмета позовних вимог, є безпідставними.

Так як представником відповідачки за змістом подано клопотання про витребування доказів, то статтею 137 ЦПК України не передбачено вимоги про оплату такого клопотання судовим збором. Клопотання про забезпечення доказів на підставі ст. 133 ЦПК України суду не подавалось.

Суд вважає обґрунтованим по суті клопотання про витребування доказів, на підставі яких, у сукупності з іншими наданими сторонами доказами, суд матиме можливість встановити наявність або відсутність обставин, що мають істотне значення для справи. Оскільки дані щодо телекомунікаційних послуг є інформацією, що охороняється законом, то сторона відповідачки не має можливості отримати їх самостійно. Хоча адвокатом ОСОБА_2 визнається можливість спілкування телефоном з відповідачкою, однак їх пояснення щодо кількості та тривалості такого спілкування суперечливі. Суд вважає обґрунтованим втручання в охоронювані законом права споживачів телекомунікаційних послуг, з якими у ОСОБА_3 відбувався сеанс звязку, оскільки це виправдано необхідністю забезпечення права відповідачки на конфіденційність інформації та забезпечення дотримання її цивільно-процесуальних прав під час розгляду цієї справи. При цьому суд зазначає, що отриманням інформації щодо звязку абонентського номера відповідачки жодним чином не відбудеться втручання в адвокатську діяльність ОСОБА_2, оскільки витребувана інформація (за наявності взагалі даних щодо їх спілкування) стосується виключно ОСОБА_3 та жодним чином не зачіпає інших обставин діяльності адвоката.

Суд вважає, що представником відповідачки не пропущено строк подання цього клопотання, оскільки питання допуску представника позивача до участі у справі виникло після початку судового розгляду.

Для організації оперативного виконання ухвали суд вважає доцільним за ч.3 ст.137 ЦПК України уповноважити відповідачку на отримання доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 137, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_4 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від ПрАТ «МТС Україна» («Vodafon»), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька,15, інформацію, яка перебуває у володінні оператора телекомунікації (мобільного звязку), зобовязавши виготовити на паперовому носії, документ про зв'язок кінцевих обладнань споживача телекомунікаційних послуг за період з 12-00 години 14.03.2016 до 18-00 години 18.03.2016 з абонентським номером +47, який використовується ОСОБА_3, за наступними відомостями:

адреси розташування базових станцій та номери базових станцій, які забезпечували зв'язок кінцевого обладнання з вказаним вище абонентським номером (абонент А);

типи зєднання абонента А: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим звязком смузі частот), пере адресація тощо;

дата, час та тривалість зєднань, у тому числі зєднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента А;

ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з якими відбувався сеанс звязку абонента А (абонент Б), з адресами розташування та номерами базових станцій, які забезпечували зв'язок абонентів Б з вказаним вище абонентським номером +47.

Зобовязати посадових осіб ПрАТ «МТС Україна» надати витребувані доказі протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Уповноважити відповідачку ОСОБА_3 отримати витребувані докази для представлення суду.

При неможливості надати суду витребувані докази взагалі або у визначений строк повідомити про це суд з зазначенням причин протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду.

За неповідомлення суду про неможливість надання доказів, а також за ненадання доказів, винні особи несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Ухвала окремо від рішення суду за результатами розгляду цивільної справи оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Лизенко