про повернення позовної заяви
12 січня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
7 грудня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві з таких підстав.
Відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 121 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.
Згідно з частиною першою статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.
За частиною другою статті 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.
У позовній заяві зазначено інформацію про місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1.
Судом з метою виконання вимог частини третьої статті 122 ЦПК України було надіслано запит до Адресно-довідкового відділу УДМС України в Херсонській області області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2
За результатами отриманої судом інформації встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як ОСОБА_3 з 26.03.2003 за адресою: АДРЕСА_1.
Враховуючи, що судом зясовано, що відповідач зареєстрована у місті Херсоні, доходжу висновку, що дана позовна заява не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Також, суд враховує, що позовна заява містить інформацію про те, що позивач має на утриманні та здійснює догляд за хворими батьками похилого віку, з огляду на що не може на тривалий час залишати їх без догляду. В цей же час, у позовній заяві не зазначено посилання на докази вказаних обставин, та до позовної заяви не додано відомостей на підтвердження вказаних позивачем обставин. Крім того, подання позовної заяви до відповідного суду за місцем реєстрації відповідача є можливим засобами поштового звязку, що не передбачає необхідності тривалого залишення місця проживання позивача. Також позивач в змозі скористатись своїм правом на розгляд справи у його відсутність, подавши суду відповідну заяву.
Відтак, підстави, визначені частиною другою статті 110 ЦПК України, для звернення до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, яким є Вознесенівський (попередня назва Орджонікідзевський) район м. Запоріжжя, відсутні.
За таких обставин, доходжу висновку, що даний спір належить до територіальної підсудності Херсонського міського суду Херсонської області.
На підставі частини третьої статті 122 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.
Таким чином, позовна заява в порядку пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачеві із розясненням права звернутися із даним позовом до місцевого загального суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, тобто до Херсонського міського суду Херсонської області.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.
Оскільки позовна заява повертається позивачеві, сума судового збору у розмірі 551,21 гривень, сплачена позивачем, також підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 210 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачеві.
Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка, сплачений відповідно до квитанції № ПН2365 від 22 листопада 2016 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова