Справа №442/914/16-ц
Провадження №2/442/111/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу в розмірі 2920,77 грн. та витрати, повязані з розглядом справи. В обґрунтування позову покликається на те, що 22.07.2013 року о 18 год. 20 хв. у м. Дрогобичі Львівської області, по вул. Чорновола відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAEWOO NEXIA, номерний знак ВС625СО, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля BMW X5, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під її керуванням. Відповідно до постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.08.2013 року по адміністративній справі №442/5311/13-п ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення. Згідно з полісом № АС/0857499 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та ОСОБА_5, автомобіль DAEWOO NEXIA, номерний знак ВС625СО був застрахований. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи -1000 грн..

12.11.2013 року Приватне акціонерне товариством «Страхова компанія «АХА страхування» звернулось з претензією до Страховика про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 7770 грн., проте до претензії не було надано комплекту документів. В подальшому 07.07.2014 року з тих підстав, що між ним та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №181750Га/13лв/др. від 11.07.2013 року та здійснено виплату страхового відшкодування на суму 7770,22 грн. та отримала право на відшкодування страхового відшкодування. Як наслідок мало звернення місце до страхового комісара про визначення розміру збитків, завданого власнику автомобіля. В результаті проведеного дослідження аварійним комісаром було складено аварійний сертифікат від 11.03.2014 року, відповідно до якого розмір збитку становить 2920,77 грн.

Відтак ними був складений висновок №675ЦВ2014 по страховій справі №675ЦВ/13 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу ПАТ «Страхова компанія Аха страхування». На підставі вказаного висновку страховиком була здійснена виплата страхового відшкодування в порядку регресу з вирахування франшизи в розмірі 2920,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Вказане зобовязання ані Страхувальник, ані ОСОБА_2 не виконали, наслідком чого стало неповідомлення Страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 22.07.2013 року, що є явним порушенням п..п.33.1.4. пункту 3..1. ст. 33 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та поясненнях на письмове запереченнях. Позов просив задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_6 проти позову заперечили з підстав, викладених у письмовому заперечені ( а.с. 148). Зокрема представник наголосила, що норми Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не місять підстав для задоволення вимог страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно договору обовязкового страхування та не передбачає права на страховика подати регресний позов до особи, яка не повідомила страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, а лише зобовязує особі, причетних до неї вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Сам факт неповідомлення про ДТП не є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Позивачем, ПрАТ «Київський страховий дім», не наведено доказів факту порушення відповідачем, як страхувальником, вимог підпункту 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону. Безпосередньо сам факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду за відсутності зазначених умов у Законі №1961-IV не є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. У позовній заяві Страховик перекрутив офіційний текст вищезазначеного Закону і виклав ст. 38 Закон у не правдивій редакції.

Також зазначає, що ПрАТ «Київський страховий дім» не звертався до відповідача з вимогами про дане регресне відшкодування, а тому даний позов окрім того, що є безпідставним, також є передчасним.

Більше того, одразу 22.07.2013 року ОСОБА_2, через телефонну гарячу лінію ПрАТ «Київський страховий дім» повідомив про дане ДТП, а також повідомляв шляхом написання заяви відповідно зразка на наступний день після ДТП (23.07.2013 року).

Просили у позові відмовити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справ докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 серпня 2013 року у справі №442/5311/13-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. в дохід держави, а саме, за те, що 22.07.2013 року о 18 год. 20 хв. у м. Дрогобичі Львівської області, по вул. Чорновола відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAEWOO NEXIA, номерний знак ВС625СО, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля BMW X5, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під її керуванням. В результаті чого обидва транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Транспортний засіб «BMW X5, номерний знак НОМЕР_1, застраховано згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним 11.07.2013 року між АТ «СК» АХА Страхування» та ОСОБА_4.

Транспортний засіб «DAEWOO NEXIA, номерний знак ВС625СО» застраховано відповідно до полісу № АС/0857499 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 19.02.2013 року між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та ОСОБА_5.

31.07.2013 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено страхову виплату власнику транспортного засобу «BMW X5, номерний знак НОМЕР_1» в сумі 7770,25 грн. (страхове доручення №48520 від 31.07.2013 року відділення №924 АТ «УКрСиббанк»).

11.03.2014 року за зверненням Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» аварійним комісаром О.В Наумець було складено аварійний сертифікат, за яким визначено розмір страхового відшкодування за вищевказаних обставин 2920,77 грн., за яким в свою чергу було складено висновок №675ЦВ2014 по страховій справі №675ЦВ/13 на 2920,77 грн.

Згідно платіжного доручення №2280 від 17.07.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» було здійснено виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вказаним висновком в розмірі 2920,77 грн..

Позивач стверджує, що відповідач з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався і з наданої страхової справи такого не вбачається. Натомість відповідач стверджує, що одразу 22.07.2013 року через телефонну гарячу лінію ПрАТ «Київський страховий дім» повідомив про дане ДТП, а також повідомляв шляхом написання заяви відповідного зразка на наступний день після ДТП (23.07.2013 року). А тому єдині докази про те, що повідомляв ПрАТ «Київський страховий дім» про дане ДТП містяться в матеріалах страхової справи, яка знаходиться у розпорядженні Позивача, ПрАТ «Київський страховий дім».

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обовязків учасників ДТП, у звязку з чим обовязок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обовязкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, яка є обовязковою для застосування.

Разом з тим, суд приймає до увагу покликання відповідача, та те, що такі не спростовані представником позивача, про те, що ПрАТ «Київський страховий дім» не звертався до нього з вимогами про дане регресне відшкодування, а тому даний позов окрім того, що є безпідставним, також є передчасним.

Відповідно до змісту ст. ст. 10-11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Нагірна О.Б.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.02.2017 року.