Єдиний унікальний номер 725/5827/16-ц
Номер провадження 2/725/1218/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість в сумі 255500 грн.

25.01.2017 року, після судового засідання, яке було призначене на 11 год. 00 хв. 25.01.2017 року, через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення вище вказаного позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме житловий будинок загальною площею 75,6 кв.м., що розташований за адресою м. Чернівці, вул. Бережанська, 51. Вказаний житловий будинок належить відповідачу на праві приватної власності та його обтяження не призведе до порушення прав третіх осіб.

Вважає, що відчуження відповідачем належного йому майна може утруднити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, оскільки відповідач уникає будь-якого спілкування з позивачем та не виконує свої зобовязання відповідно до укладеного між ними договору.

Згідно розяснень, які містяться в абз. 2 п. 1, абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 151, ч. 1 ст. 153 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали заяви, вважає, що остання обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник на підставі укладеного між ними договору позики, який оформлений у вигляді боргової розписки. За змістом вказаного договору відповідач позичив у позивача 10000 доларів США, які зобовязувався повернути у строк до 24.11.2016 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача вказану суму позики у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу валют станом на 01.12.2016 року та ціна позову становить 255500 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві власності належить кілька обєктів нерухомості серед яких житловий будинок загальною площею 75,6 кв.м. з господарськими спорудами, що розташований за адресою м. Чернівці, вул. Бережанська, 51, який позивач набув у власність по договору дарування 3/5 частини вказаного нерухомого майна та договору купівлі-продажу 2/5 ідеальних часток вказаного житлового будинку.

З системного аналізу ст.ст. 151-153 ЦПК України та розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року вбачається, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що підставою для накладення арешту на належний відповідачу житловий будинок позивач вважає розмір заборгованості та те, що відповідач уникає будь-яких контактів з позивачем з метою врегулювання спору, що виник між ними.

Враховуючи обставини справи, суть позову, розмір позовних вимог, а також те, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову, існує необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою м. Чернівці, вул. Бережанська, 51 загальною площею 75,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2.

Копію ухвали для виконання направити до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (м.Чернівці вул.Руська, 183), Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради (м. Чернівці, вул. Кохановського, 7), а також сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з моменту її проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення ухвали мають право подати апеляційну скаргу на протязі пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський