Справа № 595/1855/16-ц
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2017

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Мартинюк М.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, мотивуючи тим, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач свого обов'язку не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з вересня 2016 року вони з відповідачем по справі проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому вона просить суд стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, суду пояснив, що оскільки позивачка добровільно покинула місце проживання, тому він не зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, він не працює.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

25 січня 2011 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Скомороською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Як вбачається із свідоцтв про народження, серії НОМЕР_1, виданим Скомороською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, серії НОМЕР_2, виданим Скомороською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, та серії НОМЕР_3, виданим Сновидівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, мають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками яких є сторони по справі.

Як встановлено в судовому засіданні сторони проживають окремо.

Згідно довідки №2021 від 17.11.2016 року, виданої Золотопотіцькою селищною радою, вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають на утриманні позивачки ОСОБА_1

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дітей та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким

вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку

дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов'язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки, згідно матеріалів справи відповідач офіційно не працевлаштований, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує,що відповідач є молодою, здоровою та працездатною особою, ніде не працює, проте на обліку, як безробітний не перебуває, крім того, враховує стан здоров'я та вік дітей, бере до уваги відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та з врахуванням положень ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України, визначає аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання до суду позову про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Отже, з відповідача - ОСОБА_7 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 60,79,88, ч. 3. ст. 209,213 п.1 ст. 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 182,184,191 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя

с.Сокілець, Бучацького району, Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 500 (п'ятсот ) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із 23.11.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору.

В силу ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми

платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора