Справа № 495/5736/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення зобов'язання за договором позики, укладеного з ОСОБА_2 шляхом передання відступного та визнання права власності за ОСОБА_1 на відступне, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивач надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має, просить справу розглянути у його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 01.06.2016 року ОСОБА_1 дав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 30 000 грн., остання в свою чергу зобов'язалася їх повернути до 01.06.2017 року, на підтвердження чого сторонами був укладений договір позики (а.с. 18-19).

Вказаний договір позики відповідає ст. 1047 ЦК України.

У встановлений у договорі строк відповідач грошей позивачу не повернув.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання з приводу повернення позики між сторонами 01.06.2017 року було укладено договір про припинення зобов'язання переданням відступного.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 526 Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

В даному випадку, за умовами п. 1 договору про припинення зобов'язання сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошей, переданих позивачем відповідачу, боржник виконає зобов'язання в іншій формі, шляхом передання відступного, а саме в рахунок боргу передасть належне йому на праві власності нерухоме майно кредиторові у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок належить відповідачу на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2011 року (а.с. 16).

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 600, 611, 626, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Припинити зобов'язання ОСОБА_2, що виникають з договору позики, укладеного 01.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 30 000 грн., шляхом визнання права власності за ОСОБА_1, на житловий будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в якості передання відступного.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який в цілому складається з літ. "А" - житловий будинок, загальною площею 53,4 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м., літ. "Б" - літня кухня; літ. "В" - сарай; літ. "Г" - гараж; літ. "Д" - вбиральня; №1-3 споруди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: