Справа № 450/1056/17 Провадження № 2/450/1056/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"28" липня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є. О.

при секретарі Курпіта П. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

встановив:

14.04. 2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач у позовній заяві просить суд визнати визначити за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на: А - 1 житловий будинок (загальною площею 60 кв.м.,, житловою площею 43, 3 кв.м., рік побудови 1969); Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, Пг - погріб, К - колодязь, № 1- № 3- ворота, № 4 - огорожа, І - вимощення, що розташовані по АДРЕСА_1, що згідно Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 17.01. 2012 року; земельну ділянку площею 0, 2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 1, 7282 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району, яка складається з двох земельних ділянок: 1 - ша. площею 0, 3620 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3; 2 - га. площею 1, 3662 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_4.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликаються на такі обставини:

позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця, проте у позасудовому порядку здійснити спадкування не має можливості, оскільки відповідачі не визнають його права на спадкове майно. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України ОСОБА_3, крім іншого, набула право власності на:

житловий будинок АДРЕСА_3 що стверджується Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 від 17.01. 2012 року. Із Технічного паспорта житловий будинок АДРЕСА_3 виготовлений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за станом на 20.12. 2011 року, що будинковолодіння АДРЕСА_4 складається з: А 1 - житловий будинок (загальною площею 60 кв.м.,, житловою площею 43, 3 кв.м., рік побудови 1969); Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, Пг - погріб, К - колодязь, № 1- № 3- ворота, № 4 - огорожа, І - вимощення. Земельну ділянку площею 0, 2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_5 що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 08.10.2012 року. Земельну ділянку площею 1, 7282 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району, яка складається з двох земельних ділянок: 1 - ша. площею 0, 3620 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3; 2 - га. площею 1, 3662 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_4, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 02.07. 2003 року.

За час свого життя ОСОБА_3 реалізувала право визначене ст. 1234 ЦК України та 19.07. 1994 року склала заповіт, посвідчений Кордюк Дарією Михайлівною секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстровано в реєстрі за № 10. Із зазначеного заповіту слідує, що всі свої майнові права ОСОБА_3 заповіла своєму онукові ОСОБА_1 (позивачеві).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 померла, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 08.02. 2016 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_3, крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище майно.

Із Довідки № 1285 від 27.10. 2016 року, видана виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, слідує ОСОБА_1 проживав без реєстрації в АДРЕСА_6 на час смерті спадкодавця і опікується спадковим майном своєї баби. В розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України реєстрація місця проживання із спадкоємцем значення не має. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

Чоловік спадкодавця ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_8 - дочка спадкодавця, а мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Відповідач ОСОБА_2 - дочка спадкодавця, факт родинних відносин першого ступеня споріднення між спадкодавцем та відповідачем підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 від 28.04. 1953 року. Прізвище «ОСОБА_2» змінено на «ОСОБА_2» внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_9, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_11 від 02.08. 1974 року. Згідно вимог ст. 1241 ЦК України відповідач має право на право на обов'язкову частку у спадщині ОСОБА_3, проте остання спадщини не прийняла, оскільки з 24.03. 1989 року зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_7 що стверджується відміткою про місце її реєстрації в паспорті. Дій передбачених ч. 1 ст. 1269 ЦК України вона (відповідач) у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України не вчинила, про що свідчить повідомлення Пустомитівської ДНК від 27.07.2017 року № 816/01-16.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті склавши заповіт; те, що позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця за заповітом; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що відповідач спадщини після смерті спадкодавця не прийняв; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212 - 215, 224 -226 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на А - 1 житловий будинок (загальною площею 60 кв.м.,, житловою площею 43, 3 кв.м., рік побудови 1969); Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, Пг - погріб, К - колодязь, № 1- № 3- ворота, № 4 - огорожа, І - вимощення, що розташовані по АДРЕСА_1, що згідно Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 17.01. 2012 року належали ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 0, 2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_5 що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 08.10.2012 року належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року;

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 1, 7282 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району, яка складається з двох земельних ділянок: 1 - ша. площею 0, 3620 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_3; 2 - га. площею 1, 3662 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_4, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 02.07. 2003 року належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів