Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 392/241/17
Провадження № 2/392/347/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої: судді Кавун Т.В.

секретар Стець Т.М.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Українаплюс" про визнання договору емфітевзису недійсним,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він являється власником земельної ділянки, площею 8,7 га. В 2017 році він дізнався про наявність договору про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб « емфітевзису», який нібито він уклав з ФГ « Пацеля Анатолій Миколайович», правонаступником якого є ТОВ « Агродар-Україна плюс». Даний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області, про що у книзі реєстрації вчинено запис від 07.12.2012 року. Однак, даний договір він не підписував, вільного волевиявлення на його укладення не мав, згоди на укладення даного договору не надавав. Підпис в договорі виконано від його імені іншою особою. Тому просить суд визнати договір про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб укладений між ним та ФГ « Пацеля Анатолієм Миколайовичем» недійсним з моменту укладення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, позовні вимоги не визнав, посилаючись на письмове заперечення, при цьому вказав, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 8,70 га, що розташована на території Мар»янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія КР МВ 1055 від 20.12.1999 року, виданого Мар»янівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області.

07.12.2012 року у відділі Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області зареєстровано договір про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб « емфітевзису», про, що вчинено запис від 07.12.2012 року за № 03604, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством « Пацеля Анатолій Миколайович», строком дії на 49 років.

Представник позивача в судовому засіданні стверджує, що даний договір позивач не підписував, іншу особу на його укладення не уповноважував.

Відповідно до висновку експерта № 17-874 від 20.07.2017 року, підпис розташований у графі «власник» в дговорі про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзису), укладеного між ОСОБА_1 та фермерським господарством « Пацеля Анатолій Миколайович» від 07.12.2012 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою, з ретельним наслідуванням його підписів шляхом попереднього тренування з відпрацюванням стереотипу його підписів.

Відповідно до ст.. ст.. 202,203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов»язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що представником відповідача не надано суду належних доказів, щодо укладення договору між сторонами.

Копія розписки від імені позивача яка міститься в матеріалах справи та на яку представник відповідача посилається як на доказ укладення договору про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб « емфітевзису», взагалі не має юридичної сили, адже в даній розписці не міститься дати її написання, не зазначено на підставі яких договірних відносин отримано кошти позивачем, за який період користування належною йому земельною ділянкою.

Враховуючи, що позивач не виявляв в момент укладення договору волевиявлення на укладення даного договору як учасник правочину, не було досягнено згоди між сторонами щодо істотних умов договору, позивач заперечує скріплення письмового документа в момент його складання своїм підписом, що підтверджується висновком експерта № 17-874 від 20.07.2017 року, тому суд вважає, що договір про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзису) , укладений між позивачем та ФГ « Пацеля Анатолій Миколайович», зареєстрований у відділі Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області, за № 03604 від 07.12.2012 року є недійсним з моменту його укладення.

Представник відповідача вказує на той факт, що позивач пропустив строк звернення до суду , оскільки належну йому земельну ділянку товариство обробляє протягом 5 років, починаючи з 2012 року, а тому на думку представника відповідача логічно можна припустити, що позивач не міг протягом 5 років не знати про той факт, що його власність знаходиться у чужому володінні. Після підписання договору та його реєстрації жодних претензій до товариства не пред"явив.

Але суд вважає, що позивач дійсно дізнався про порушене право лише в січні місяці 2017 року отримавши витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017.

А тому за таких обставин, позов підлягає задоволенню.

У зв»язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати на проведення експертизи.

Керуючись, ст..ст. 208,209,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати договір про встановлення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб " емфітевзису" укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством " Пацеля Анатолій Миколайович" зареєстрований у відділі Держкомзему у Маловисківському районі Кіровоградської області , про що у книзі реєстрації вчинено запис від 07.12.2012 року за № 03604, з моменту його укладення недійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна плюс" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4241 грн. 09 коп..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст мотивувального рішення виготовлено до 10.09.2017 року.

Суддя Т.В. Кавун