У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи «Страхова компанія «Укргазпромполіс - Життя», ОСОБА_3, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним договору відступлення прав вимог,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ПАТ «Укргазпромбанк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» звернулось до суду із позовом до ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс-Життя» та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

Просило визнати недійсним договір №1/15 від 19 січня 2015 року передачі (відступлення) прав вимоги, укладений між ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс-Життя» та ОСОБА_3, щодо коштів, які обліковувалися на поточному рахунку НОМЕР_1.

Позов обґрунтований тим, що 31 травня 2011 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір споживчого кредиту за умовами якого банк надав позичальнику в користування грошові кошти в сумі 1 650 000 доларів США з визначеним терміном погашення до 28 травня 2015 року (за умовами додаткової угоди) зі сплатою 12% річних, сторони також уклали договори на забезпечення виконання умов кредитного договору.

Позичальник належним чином не виконував свої зобов'язання по кредиту та станом на 10 червня 2015 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 1 516 168,89 доларів США.

19 січня 2015 року між позичальником та ПАТ «СК «Укргазпромполіс-Життя» був укладений договір №1/15 передачі (відступлення) прав вимоги, що обліковувались на поточному рахунку НОМЕР_2, відкритому в ПАТ «Укргазпромбанк», відповідно до якого ПАТ «СК «Укргазпромполіс-Життя» відступило ОСОБА_3 право вимоги у сумі 500 000 грн за договором банківського рахунку №2127 від 30 липня 2014 року.

У позові зазначено, що договір не міг бути укладений 19 січня 2015 року, оскільки повідомлення про зміну кредитора в зобов'язанні були надані до банку тільки 19 березня 2015 року.

Також ОСОБА_3 уклав інші аналогічні договори та отримав право вимоги до банку на суму 1 479 688,03 доларів США та 24 березня 2015 року в односторонньому порядку здійснив зарахування зустрічних однорідних вимог та вважає свої зобов'язання за договором споживчого кредиту від 31 травня 2011 року припиненими.

З 08 квітня 2015 року в ПАТ «Укразпромбанк» було введено тимчасову адміністрацію, а з 15 вересня 2015 року розпочато процедуру ліквідації банку.

Уповноважена особа на ліквідацію банку 06 листопада 2015 року направила ОСОБА_3 повідомлення про нікчемність правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог. Вважає спірний договір недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, оскільки неприпустимо здійснювати заміну кредитора у зобов'язаннях тісно пов'язаних з особою кредитора щодо договорів банківського рахунку так як чинне законодавство України визначає, що тільки власник рахунку має право розпоряджатися коштами на рахунку та отримувати кошти з рахунку; на момент вчинення правочину існували обмеження діяльності ПАТ «Укргазпромбанк» застосовані постановою правління Національного банку України №42/БТ від 22 січня 2015 року, зокрема - не допускати проведення активних операцій з інсайдерами, акціонерами банку та пов'язаними особами, погашення заборгованості приймати лише в грошовій формі, повернення коштів інсайдерам та пов'язаним особам здійснювати за погодженням з Національним Банком України - спорідненою особою банку є ПАТ «Страхова компанія «Укргазпромполіс-Життя».

В позовній заяві зазначено, що оспорюваним правочином порушено права позивача, оскільки внаслідок його вчинення банк втратив право на отримання 1 479 688,03 доларів США та право вимоги за договорами забезпечення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що при укладені оспорюваного договору, права банку порушені не були.

Межі позову зобов'язують суд вирішити питання законності оспорюваного договору, а не його наслідки.

Крім того, виходячи з природи договору банківського рахунку, передбаченого ст. 1066 ЦК України, вбачається, що клієнт банку має безперешкодне право розпоряджатися своїми коштами, які зберігаються на рахунку банку, а банк зобов'язаний виконувати розпорядження клієнта, а тому договір про відступлення права вимоги, укладений ПАТ СК «Укргазпромполіс-Життя» 19 січня 2015 року є свого роду розпорядженням клієнта банку своїми коштами, що не заборонено законом.

Означена дія, була вчинена до впровадження Постановою НБУ «Про віднесення ПАТ «Укргазпромбанк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» обмежень.

До того ж ПАТ «Укргазпромбанк» не був стороною оспорюваної угоди.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в особі уповноваженої особи «Страхова компанія «Укргазпромполіс - Життя», ОСОБА_3, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним договору відступлення прав вимог, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ