Справа № 521/5480/17
Провадження № 4с/521/65/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

при секретарі Бурдейному В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії старшого державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, та просить суд зупинити судом стягнення по виконавчому провадженню № 53610448 від 27.03.2017р., на підставі виконавчого листа, виписаного Малиновським районним судом м. Одеси по справі № 521/11064/15-ц від 23.02.2017р., до розгляду по суті даної скарги, визнати незаконними дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № 53610448 від 27.03.2017р., та скасувати постанову, винесену 27.03.2017р. старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, якою відкрито виконавче провадження № 53610448 за виконавчим листом від 23.02.2017р. про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_3 квартирою № 42 по вул. Прохорівська, будинок № 73 у м. Одесі, шляхом виселення з зазначеної квартири ОСОБА_4, без надання іншого житлового приміщення.

Оскільки, скаржник вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що винесена з порушенням норм діючого законодавства, вона вимушена звернутись зі скаргою до суду, посилаючись на те, що старшим державним виконавцем Судак В.А. 27.03.2017р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 521/11064/15-ц, виданим 23.02.2017р. Малиновським районним судом м. Одеси, про усунення перешкоди у користуванні ОСОБА_3 квартирою № 42 по вул. Прохорівська, будинок № 73 у м. Одесі, шляхом виселення з зазначеної квартири ОСОБА_4, без надання іншого житла. На думку скаржника, що унеможливлює виконання судового рішення, а саме в виконавчому листі, який було предявлено до Малиновського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, прізвище боржника зазначено як «ОСОБА_4 (ОСОБА_1)», що не відповідає дійсності, оскільки в паспорті громадянина України її прізвище значиться як «Волошина». Тому вона не набула обовязків по будь-якому виконанню, добровільному або примусовому, рішення Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2017р. та виконавчому листі, виданому на підставі даного рішення де відповідачем та боржником вказана ОСОБА_4. За даних обставин вважає постанову державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив розглянути справу на підставі матеріалів, які знаходяться у справі.

Старший державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак надала до суду свої письмові заперечення, в яких зазначила, що з викладеним у скарзі не погоджується, оскільки було додержано всіх вимог законодавства, державним виконавцем здійснено всіх заходів примусового виконання рішення, неупереджено та своєчасно, згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Просила відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином.

Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2017р. Малиновським районним судом м. Одеси 23.02.2017р. видано виконавчий лист № 521/11064/15-ц, щодо усунення перешкод у користуванні ОСОБА_3 квартирою № 42 по вул. Прохорівська, будинок № 73 в м. Одесі шляхом виселення з зазначеної квартири ОСОБА_4, без надання іншого житлового приміщення.

27.03.2017р. на підставі вищезазначеного виконавчого листа, старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копію даної постанови було відправлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням, яку було отримано ОСОБА_4 30.03.2017р. (а.с. 41)

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1, вбачається, що вона зверталася до державного виконавця з проханням продовження терміну самостійного виконання виконавчого листа, посилаючись на те, що отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження 30.03.2017р. (а.с. 42)

Будь-яких інших заяв від ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області не надходило.

Згідно положень статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства-обовязковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невідємною частиною правосуддя.

У силу статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) субєктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Крім того згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», містить вичерпний перелік обставин відповідно до яких виконавчий лист може бути повернуто стягувачу, а саме виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як вбачається з матеріалів справи, підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у державного виконавця не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_3 (стягувача) про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 521/11064/15-ц, виданого 23.02.2017р. Малиновським районним судом м. Одеси, було зазначено дату народження, ідентифікаційний код та місце проживання боржника ОСОБА_4 (а.с. 36)

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Скаржником не надано доказів того, що вона зверталася до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, який було видано на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 07.02.2017р.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем при відкриття виконавчого провадження було додержано всіх вимог законодавства України та насамперед Закону України «Про виконавче провадження», а отже підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника

Керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 14, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 3, 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КМ 995719) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок)грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Мазун