Номер провадження: 22-ц/785/90/17
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

29 жовтня 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АКБ «Укрсоцбанк») звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, по якому просило в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 24941817,93 грн. за генеральним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10 січня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 200,4 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк»; визнати за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на вказане нежитлове приміщення; припинити будь-яку господарську діяльність усіх юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за вказаною адресою; а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654 грн. (а.с. 1-3).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року позов задоволений частково, в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 24941817,93 грн. за генеральним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10 січня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 200,4 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Укрсоцбанк», визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 200,4 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3654 грн., в іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено (а.с. 42-44).

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду першої інстанції, 01 листопада 2016 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення суду, по якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на судом порушенні норми матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам у справі, а також неповне з'ясування судом першої інстанції обставин у справі, зокрема, посилаючись на те, що право власності на нежитлове приміщення, яке є предметом іпотеки, за рішенням суду було визнано за відповідачем ОСОБА_4, але у подальшому рішення суду було скасовано, таким чином до відповідача не перейшли права та обов'язки за іпотечним договором, фактично вказане приміщення залишилось у власності апелянта ОСОБА_3, яка не була залучена стороною у справі, таким чином позов заявлений не до належного відповідача. Крім того, апелянт посилається на те, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання права власності на предмет іпотеки є неналежним способом захисту (а.с. 48-54).

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, через канцелярію на адресу суду надійшла заява від представника позивача ПАТ «Укрсоцбанк» про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду протягом тривалого часу, об'єктивних перешкод для розгляду справи не має, представником на наведено поважності причин відкладення судового засідання, явка сторін до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою, тому приймаючи до уваги письмові заперечення ПАТ «Укрсоцбанк» на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого заочного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 10 січня 2008 року необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки та визнати за позивачем право власності на нього.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, судом першої інстанції правильно було встановлено, що 10 січня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 був укладений генеральний договір про здійснення кредитування № 665/071, за яким банк передав ОСОБА_5 грошові кошти в межах загального ліміту 490000 Євро у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 09 січня 2018 року зі сплатою 11,5 % річних (а.с. 7-10).

13 лютого 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про внесення змін № 1 до генерального договору про здійснення кредитування № 665/071 від 10 січня 2008 року, відповідно до якого сумі ліміту була збільшена до 760000 Євро (а.с. 11), а також додаткова угода № 665/071-2/514 до генерального договору про здійснення кредитування № 665/071 від 10 січня 2008 року, відповідно до якої банк надав позичальнику 270000 Євро зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном погашення до 12 грудня 2017 року (а.с. 13).

На забезпечення виконання зобов'язань за генеральним договором 10 січня 2008 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого банку було передано нежитлові приміщення 1-го поверху, загальною площею 200,4 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 14-18).

Через неналежне виконання своїх зобов'язань позичальником ОСОБА_5, станом на 15 жовтня 2014 року виникла заборгованість перед позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 24941817,93 грн. (а.с. 20-25).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2012 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на спірні приміщення. Проте рішення суду про право власності ОСОБА_4 було скасоване рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 березня 2014 року, і хоча реєстрація права власності на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_4 не скасована, але це не спростовує факту відсутності правової підстави для цього.

При цьому реєстрація права власності на об'єкт нерухомості є визнанням державою факту та визначає момент набуття відповідного права, але не є підставою набуття права.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Ознаками законності рішення є можливість його виконання.

Наявність рішення апеляційного суду, яким скасоване право власності ОСОБА_4, є перешкодою для виконання рішення про визнання права власності у цій справі, що не з'ясовано судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, фактичним власником вищезазначеного нежитлового приміщення є ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, які були сторонами іпотечного договору, але не були залучені до участі у справі судом першої інстанції, у зв'язку з чим судом першої інстанції було розглянуто справу до неналежного відповідача.

Відповідно до положень ст. 33 ЦПК України, належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду на пред'явлення позову без залучення до участі у справі належних відповідачів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: