Справа № 712/429/17-ц
Провадження № 2/712/725/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності на банківський вклад.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на банківський вклад. Свої вимоги мотивує наступним, у 2009 році вона повернулася на постійне проживання до України зі Сполучених Штатів Америки, де мешкала протягом тривалого періоду часу. Відповідно, із собою до України вона привезла певну кількість валютних грошових заощаджень, які для подальшого зберігання розмістила на депозитних рахунках у ряді банківських установ.

У 2015 році, у звязку з виникненням загальновідомих негативних явищ у банківській системі держави (повальне банкрутство фінансових установ), нею було прийнято рішення подрібнити власні заощадження на менші суми вкладів, чим забезпечити можливість у випадку ліквідації банківської установи, в якій знаходиться вклад, отримання гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми компенсації згідно із Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Для реалізації цього наміру, вона попрохала свого сина, ОСОБА_2, відкрити у ПАТ КБ Приватбанк депозитний рахунок, на який би вона мала змогу розмістити свої заощадження, на що останній погодився.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_2 відкрив на своє імя депозитний рахунок у ПАТ КБ Приватбанк, з яким у її присутності уклав зокрема наступний договор банківського вкладу:

- договір від 07.07.2015 №SAMDNWFD001 (вклад Стандарт строковий 12міс.) з відкриттям особового рахунку №6551, рахунок на вклад до запитання №9037, початкова сума вкладу 10000 доларів США, процентна ставка 14,5% річних, строком до 07.07.2016 включно;

На її імя були оформлені довіреності з правом повного розпорядження вище переліченими рахунками.

На вищевказаний особовий рахунок нею були внесені кошти на загальну суму 17000 доларів США, зокрема: на особовий рахунок №6551 внесено 17000 доларів США (07.07.2015 - 10000$; 12.11.2015 - 2900$; 03.12.2015 - 2100$; 09.03.2016 - 2000$);

Зазначені кошти вносилися нею, і це підтверджується даними відповідних платіжних квитанцій. Перед зверненням до суду з даним позовом їй стало відомо, що син (відповідач) без її відому анулював довіреності на її імя, видані на розпорядження зазначеними у позові банківськими вкладами у зв»язку з чим і змушена звертатись до суду з відповідним позовом.

Станом на день звернення до суду з позовом грошові кошти в сумі 17937,30 доларів США розміщені на банківському рахунку № 3463.

Просить суд визнати за нею право на грошові кошти в сумі 17937,30 доларів США, які розміщені на банківському рахунку № 3463, який відкритий на підставі договору банківського вкладу від 08.07.2016р. № SAMDNWFD 501 у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім»я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Позивачка в судове засідання не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, ухиливяс від отримання кореспонденції суду.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

- відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки ОСОБА_1

- на виконання досягнутої домовленості між сторонами по справі ОСОБА_2 відкрив на своє імя депозитний рахунок у ПАТ КБ Приватбанк від 07.07.2015 №SAMDNWFD001 (вклад Стандарт строковий 12міс.) з відкриттям особового рахунку №6551, рахунок на вклад до запитання №9037, початкова сума вкладу 10000 доларів США, процентна ставка 14,5% річних, строком до 07.07.2016 включно;

- на імя позивачки ОСОБА_1 були оформлені довіреності з правом повного розпорядження вище переліченими рахунками.

- на вищевказаний особовий рахунок позивачкою були внесені кошти на загальну суму 17000 доларів США, зокрема: на особовий рахунок №6551 внесено 17000 доларів США (07.07.2015 - 10000$; 12.11.2015 - 2900$; 03.12.2015 - 2100$; 09.03.2016 - 2000$);

- відповідно до листа ПАТ КБ Приватбанк від 08.12.2016р. грошові кошти в сумі 17937,30 доларів США розміщені на банківському рахунку № 3463, який відкритий на підставі договору банківського вкладу від 08.07.2016р. № SAMDNWFD 501 у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім»я ОСОБА_2

Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні достоменно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 тривалий час проживала у Сполучених Штатах Америки. У 2009році вона повернулася для постійного місця проживання до м.Черкаси. Відповідно, із собою до України вона привезла певну кількість валютних грошових заощаджень, які для подальшого зберігання розмістила на депозитних рахунках у ряді банківських установ.

У 2015 році, у звязку з виникненням загальновідомих негативних явищ у банківській системі держави (повальне банкрутство фінансових установ), нею було прийнято рішення подрібнити власні заощадження на менші суми вкладів, чим забезпечити можливість у випадку ліквідації банківської установи, в якій знаходиться вклад, отримання гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми компенсації згідно із Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Для реалізації цього наміру, вона попрохала свого сина, відповідача ОСОБА_2, відкрити у ПАТ КБ Приватбанк депозитні рахунки, на яких би вона мала змогу розмістити свої заощадження, на що останній погодився.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_2 відкрив на своє імя депозитний рахунок у ПАТ КБ Приватбанк, з яким у її присутності уклав зокрема договор банківського вкладу.

На імя позивачки ОСОБА_1 були оформлені довіреності з правом повного розпорядження вище переліченими рахунками.

Зазначені кошти вносилися позивачкою ОСОБА_1 особисто, що підтверджується даними відповідних платіжних квитанцій, які маються в матеріалах справи.

Перед зверненням позивачки ОСОБА_1 до суду з даним позовом їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 без її відому анулював довіреності на її імя, видані на розпорядження зазначеними у позові банківським вкладом та отримав грошові кошти.

Відповідно до листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 08.12.2016р. у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім»я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) станом на день розгляду справи грошові кошти 17937,30 доларів США розміщені на банківському рахунку № 3463, який відкритий на підставі договору банківського вкладу від 08.07.2016р. № SAMDNWFD 501.

Відповідно до ч.1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підству своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів, на які посилалася позивачка як на підставу своїх позовних вимог, грошові кошти є заощадженням позивачки ОСОБА_1, були внесені останньою в установу банку для зберігання, відповідач скористався юридичним правом анулювавши довіреності на її імя, видані на розпорядження зазначеними у позові банківськими вкладами та отримав грошові кошти без згоди позивача, а тому позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення та визнання за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в сумі 17937,30 доларів США, які розміщені на банківському рахунку № 3463, який відкритий на підставі договору банківського вкладу від 08.07.2016р. № SAMDNWFD 501 у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім»я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України 15, 16, 317, 319, 321, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові кошти в сумі 17937,30 доларів США, які розміщені на банківському рахунку № 3463 , який відкритий на підставі договору банківського вкладу від 08.07.2016р. № SAMDNWFD 501 у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім»я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В.А.Кузьменко