Справа № 529/1338/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Новака Д. І.

при секретарі Бурлига Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Посилаючись на те, що протягом останнього часу у них з відповідачами виникають постійні конфлікти щодо користування належною їм на праві спільної часткової власності квартирою АДРЕСА_1, позивачі звернулися з позовом про визначення порядку користування вищевказаною квартирою та просять виділити їм у користування згідно технічного паспорту кімнату 5 з площею 14,6 кв.м., кімнату 6 з площею 7,5 кв.м. та коридор 4 площею 3,6 кв.м.; у спільному користуванні з відповідачами залишити кухню 7 площею 8,6 кв.м., ванну кімнату 8 площею 4,5 кв.м. та вбиральню 9 площею 1,2 кв.м.

Позивачка ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задоволити їх з підстав, викладених у позові та судовому засіданні При цьому позивачка ОСОБА_2 уточнила, що просить виділити у користування їй кімнату № 6 площею 7,5 кв.м , а її сину, позивачу ОСОБА_1, кімнату № 5 площею 14,6 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно протягом останнього часу із позивачами у нього виникають конфліктні ситуації щодо користування квартирою. Вказав, що на даний час він проживає у найбільшій кімнаті квартири, яка позначена на технічному плані цифрою 3 площею 18,9 кв.м. і бажає, щоб ця кімната залишилася йому в користування і в подальшому. При цьому в судовому засіданні спочатку заперчував, щоб у користування позивачів виділялася кімната № 5 площею 14,6 кв.м, а потім заявив, що згоден, щоб у користування позивачів були віділені кімнати згідно їх позовних вимог, але коридор № 4 площею 3,6 кв. м. вважав необхідним залишити у спільному користуванні як позивачів, так і їх відповідачів по справі, однак вказав, що не може обгрунтувати чому так треба зробити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, а подала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, взявши до уваги пояснення відповідача ОСОБА_3, з якими вона повністю згодна.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи копій свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорта квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Судом було встановлено, що ще одним із співвласників даної квартири являвся нині померлий ОСОБА_6, якому належала 1/5 частини квартири.

Судом було встановлено, що на час розгляду справи позивачці ОСОБА_2 належить 1/5 частини вищевказаної квартири.

Позивачу ОСОБА_1 належить 7/30 частини квартири (1/5 частини квартири, яка належала йому згідно свідоцтва про право власності на житло + 1/30 частини квартири, успадкована ним обов'язкова частка за законом після смерті батька ОСОБА_6 = 7/30), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорта, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09.11.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні відповідачці ОСОБА_4 належить 1/5 частини квартири, бо вона не оформляла своїх спадкових прав після смерті батька, який помер 30.12. 2013 року.

Судом було встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 належить 11/30 частини квартири (1/5 частини квартири, яка належала йому згідно свідоцтва про право власності на житло + 5/30 частини квартири, які були прийняті ним у спадщину після смерті батька ОСОБА_6 = 11/30), бо на день смерті батька цей відповідач був неповнолітнім, проживав спільно з померлим батьком та є таким, що згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька, бо заяви про відмови від прийняття спадщини після смерті батька він не подавав, що сам цей відповідач підтвердив у суді.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Судом встановлено, що квартира сторін знаходиться у багатоквартирному будинку на п"ятому поверсі, а тому не може бути розділена в натурі з виділом сторонам ізольованих житлових приміщень з підсобними приміщеннями і окремими виходами, що підтвердили в суді і самі сторони.

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Так як сторони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування належною їм на праві спільної часткової власності квартирою, що стверджується і показаннями допитаних у суді свідків, враховуючи розмір належних їм часток та баланс інтересів кожного із співвласників квартири, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок користування вищевказаною квартирою.

Враховуючи те, що позивачу ОСОБА_1 належить 7/30 частини квартири, а позивачці ОСОБА_2 1/5 частини, беручи до уваги доброзичливі та тісні відносини між ними як сином та матір'ю, суд вважає за необхідне виділити ОСОБА_1 у користування кімнату 5 з площею 14,6 кв.м., а ОСОБА_2 суміжну із сином кімнату 6 з площею 7,5 кв.м. з балконом площею 0,7 кв.м, крім того виділити у їх, позивачів, спільне користування суміжний з цими кімнатами коридор № 4 площею 3,6 кв.м.

Враховуючи те, що відповідачу ОСОБА_3 належить найбільша частка власності у квартирі, а саме 11/30, беручи до уваги те, що на даний час він вже проживає у найбільшій кімнаті квартири, суд вважає за необхідне залишити йому у користування кімнату 3 площею 18,9 кв.м. та суміжний з нею балкон (з к=0,3) площею 1 кв.м., що максимально відповідатиме його інтересам та частці в праві власності на квартиру.

Враховуючи те, що відповідачці ОСОБА_4 належить 1/5 частини квартири, беручи до уваги доброзичливі та тісні відносини між нею та братом - відповідачем ОСОБА_3, суд вважає за необхідне залишити їй у користування суміжну з братом кімнату, а саме кімнату 2 площею 11,7 кв.

При цьому з метою належного використання як жилих приміщень сторонами по справі, так і допоміжних суд вважає необхідним залишити у спільному користуванні позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кухню 7 площею 8,6 кв.м., ванну кімнату 8 площею 4,5 кв.м., вбиральню 9 площею 1,2 кв.м., коридор 10 площею 5,3 кв.м. та коридор 1 площею 6,9 кв.м.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що такий варіант встановлення порядку користування квартирою є найбільш доцільним і таким, що одночасно забезпечить права та інтереси співвласників квартири та забезпечить їм найбільш комфортне співіснування в умовах виниклих конфліктних взаємовідносин і тому вважає за необхідне задоволити позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволеннню, то згідно положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачами судові витрати по сплаті кожним із них судового збору підлягають стягненню у рівних частинах з кожного відповідача на користь кожного позивача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 356, 358, 369 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши у користування ОСОБА_1 на належних йому на праві власності 7/30 частин квартири кімнату 5 з площею 14,6 кв.м., а ОСОБА_2 на належну їй на праві власності 1/5 частини квартири кімнату 6 з площею 7,5 кв.м., крім цього виділити у їх спільне ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користування суміжний з цими кімнатами коридор № 4 площею 3,6 кв.м.

Залишити у користуванні відповідача ОСОБА_3 на належну йому 11/30 частини квартири кімнату 3 площею 18,9 кв.м. та балкон (з к=0,3) площею 1 кв.м., а у користуванні відповідачки ОСОБА_4 на належну їй 1/5 частини квартири кімнату 2 площею 11,7 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кухню 7 площею 8,6 кв.м., ванну кімнату 8 площею 4,5 кв.м., вбиральню 9 площею 1,2 кв.м., коридор 10 площею 5,3 кв.м. та коридор 1 площею 6,9 кв.м.

Стягти з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з кожного по 275 грн. 60 коп. на користь позивача ОСОБА_1 у рахунок відшкодування понесених ним судових витрат по справі.

Стягти з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з кожного по 275 грн. 60 коп. на користь позивачки ОСОБА_2 у рахунок відшкодування понесених нею судових витрат по справі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: