Номер провадження: 22-ц/785/5386/17
Номер справи місцевого суду: 522/346/16-ц
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортноо засобу, суму у розмірі 15915,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат суму судового збору у розмірі 552 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року по суті позовних вимог.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 січня 2013 року, о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фіат», державний номер НОМЕР_3, у м. Одесі по вул. Шевченка, 1-а (територія автостоянки), не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обставини, не впорався з керуванням, допустив боковий занос, чим вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Лексус», державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачці.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 лютого 2013 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,0 гривень. Постанова суду набрала законної сили 18.02.2013 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2, як власника транспортного засобу автомобіля Фіат», державний номер НОМЕР_3, станом на дату вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ПАТ «СК «АХА Страхування» на підставі відповідного договору, що підтверджено представником вказаної організації у судовому засіданні й не заперечене жодним з учасників справи: відповідачем надано страховий поліс АВ № 3547847, договір укладено 18.06.2012 року, строк дії полісу - з 20.06.2012 року.

Позивачка , як постраждала в день настання страхового випадку - 9.01.2013 року - звернулася до відповідача страхової компанії - ПАТ «СК «АХА Страхування» - з відповідною заявою.

За дорученням страхової компанії експертом товарознавцем ОСОБА_5 проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, належного позивачу, та складено відповідний висновок №1714 від 19 березня 2013 року. В цьому висновку визначено вартість майнової шкоди (без врахування втрати товарної вартості), завданої володільцю автомобіля в результаті ДТП, станом на 24 січня 2013 року, що дорівнює 12 079,16 гривням.

Також, судом першої інстанції встановлено, що позивачка 7.11.2013 року звернулася із заявою про страхове відшкодування, яке їй виплачене в розмірі 12 079,16 гривень.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу, складеного ТОВ «Агентство з нерухомості «ДИСКОНТ» № 39/14 від 14 квітня 2014 року, вартість майнових збитків, завданих позивачу, складає 31830,04 гривень, з яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 15 915,02 гривень, а втрата товарної вартості автомобіля - 15 915,02 гривень.

Відповідно до квитанцій № ПН 1559114 від 22.12.2015 року на суму 14500 гривень, № ПН 1575127 від 06.01.2016 року на суму 13000 гривень та № ПН 1575758 від 08.01.2016 року на суму 2984,09 гривень та актом виконаних робіт по ремонту автомобіля за № від 08.01.2016 року, позивачем понесені витрати в розмірі 30 484,09 гривень для поточного ремонту автомобілю марки «Лексус», державний номер НОМЕР_1, з метою відновлення його належного стану внаслідок отриманих механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Судом також встановлено, що згідно звіту № 1714 від 19.03.2013 року експертного автотоварознавчого дослідження, складеного ФОП ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 з урахуванням зносу, пошкодженого в результаті ДТП, станом на 24.01.2013 року, становить 12 079,16 гривень, розмір страхового відшкодування становить таку саму суму коштів.

Враховуючи, що огляд та оцінка завданого збитку проведено найближче у часі до моменту її завдання, суд виходив з того, що саме висновок №1714 від 19 березня 2013 року найбільш об'єктивно визначає обсяг обов'язків страхової компанії по сплаті страхового відшкодування, тому суду не надано доказів порушення страховою компанією її договірних обов'язків із договору страхування

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України, викладених в п.4 його постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Таким чином, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

З урахуванням вищенаведених обставин справи, суд першої інстанції встановив факт неправомірності дій відповідача ОСОБА_2 щодо скоєння ДТП, а також наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою та шкодою, яка завдана позивачці, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Також, колегія вважає, що суд першої інстанції при визначенні вартості матеріальної шкоди вірно врахував втрати товарної вартості транспортного засобу, оскільки це відповідає принципу повного відновлення пошкодженого майна в результаті винних протиправних дій ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 60, частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів, передбачених ст.ст. 57-59 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Тому, з урахуванням обмежень, встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що у висновку №39/14 від 14.04.2014 року експерт невірно розрахував втрату товарної вартості пошкодженого автомобіля та про те, що висновок було замовлено позивачкою, є неспроможними, оскільки відповідач не позбавлений був права заявляти клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи на спростування зазначеного у висновку розрахунку.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко