Справа № 675/2638/16-ц
Провадження № 2-о/675/16/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2017 року м.Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Трасковський С.Л., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

В грудні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, крім іншого, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.6 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_3 позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач звертається до суду з вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ч.2 ст.4 вказаного Закону судовий збір за подання фізичною особою позову немайнового характеру справляється в сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік встановлено розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі станом на 01 січня 2016 року в сумі 1378 грн. Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті в разі подання до суду позовної заяви в 2016 році з вимогою немайнового характеру, становить 551, 20 грн. (1378 грн. х 0,4 = 551, 20 грн.).

Посилання ж позивача в поданій позовній заяві на п.6 ст.3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення її від сплати судового збору є необґрунтованим. Так, пунктом 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015р. внесено зміни до п.6 ст.3 Закону України «Про судовий збір» та викладено його в новій редакції, відповідно до якої виключено таку підставу для несплати судового збору, як подання заяви про розірвання шлюбу з особою, засудженою до позбавлення волі на строк не менше як три роки. ОСОБА_3 вступив в силу 01.09.2015р.

Таким чином, позивач ОСОБА_1, при зверненні до суду з даним позовом, мала сплати судовий збір у вказаній вище сумі.

Кошти, при зверненні з позовною заявою до Ізяславського районного суду Хмельницької області, слід вносити на наступні реквізити: отримувач коштів - УДК в Ізяславському районі; код отримувача - 37327772; банк отримувача - ГУДКУ у Хмельницькій області; код банку отримувача (МФО) - 815013; рахунок отримувача - 0204; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу «*;101;__________(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ позивача), Ізяславський районний суд Хмельницької області.».

Крім того, суд вважає за потрібне розяснити наступне.

Згідно ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, яка регулює питання підсудності справ в позовному провадженні, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено визначення наступних термінів:

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

документи, до яких вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Тобто місце відбування покарання відповідача не є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його перебування в розумінні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На запит суду Коломийський районний відділ Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області листом №17/6906 від 28.12.2016р. (вхідний №116/17 від 10.01.2017р.) повідомив, що станом на 02.04.2016 року громадянин ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Листом №5639/1/01-40/24 від 28.12.2016р. (вх.№105/17 від 10.01.2017р.) міський голова Коломийської міської ради повідомив, що у реєстрі територіальної громади м.Коломия, що ведеться управлінням надання адміністративних послуг міської ради з 04.04.2016р., відсутня інформація про запитувану особу.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, розглядаються у порядку окремого провадження.

Таким чином, позивач має право звернутися із вказаною позовною заявою до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача, або за наявності достатніх підстав - за зареєстрованим місцем проживання чи перебування самого позивача, а також за домовленістю подружжя за реєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Крім того, процесуальним законом позивачу надається право звернутися в суд із заявою про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 119-120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача по справі і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

За таких обставин подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати термін для усунення недоліків, тобто для долучення до позовної заяви доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначений недолік позовної заяви в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Суддя С.Л.Трасковський