Cправа №642/1309/16-ц
Провадження №2/642/478/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Скляренка С.О.,

при секретарі Антоненко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Самієвича, третя особа: Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 14 лютого 2011 року, встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійного проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період з 2008 року по14 лютого 2011 року.

В обґрунтування уточненого позову ОСОБА_1 зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 квітня 1994 року Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району за р.№ 562, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1994 року за № В-9926 власниками квартири АДРЕСА_2 стали три особи ОСОБА_2 Самієвич (батько), ОСОБА_3 (мати) і ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_3) ОСОБА_5 (донька). Відповідно до ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду та ст.370 ЦК України, частки всіх учасників у праві спільної сумісної власності в результаті приватизації є рівними. Таким чином, кожному з вказаних осіб в результаті приватизації повинно було належати по 1/3 частині квартири АДРЕСА_3. Також на підставі договору купівлі-продажу від 27 листопада 1991 року, посвідченого заступником голови Ради народних депутатів Валківського району Харківської області за р.№ 56, зареєстрованого у Валківському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 листопада 1991 року за № 94 ОСОБА_4 стала власником житлового будинку з надвірними будівлями в с.Огульці Валківського району Харківської області по вулиці А.Холодного, 15. З 2008 року і до своєї смерті ОСОБА_4 проживала разом донькою - позивачкою по справі і онукою за адресою АДРЕСА_4. Вони вели спільне господарство, позивачка опікувалася про матір, тим більше, що протягом останніх півтора років до дня смерті остання не вставала з ліжка і була паралізована. Вони не встигли зареєструвати ОСОБА_4 за місцем її постійного проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку з її хворобою. З тієї ж причини мати позивачки не встигла оформити на неї заповіт. Позивачка ж з моральних міркувань не вважала можливим займатися заповітом і спадщиною, а намагалася вжити всі матеріальні і фізичні можливості, щоб вилікувати маму. Встановлення факту постійного проживання матері позивачки без реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 в період з 2008 року по 14 лютого 2011 року необхідно для впорядкування документів на отримання спадщини позивачкою. Встановлення вказаного факту підтверджується поясненнями свідків, актом про постійне проживання ОСОБА_4 разом з донькою за вищевказаною адресою, довідкою про склад родини та свідоцтвом про смерть матері позивачки. ОСОБА_4 померла 14 лютого 2011 року. Свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ніхто не отримував, позивачка із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не зверталася. Нещодавно вона вирішила привести в порядок документи на квартиру і звернулася до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус пояснила, що позивачка пропустила строк на прийняття спадщини і вона має право звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин. Її мати була тяжкою хворою. Її смерті передувала тривала хвороба, яка потребувала від позивачки значних матеріальних витрат і фізичних сил. Протягом півтора років до дня смерті її мати пролежала в ліжку: після інсульту у неї була паралізована права сторона тіла, перелам шийки стегна, мучив постійний сильний біль. Донька доглядала за нею, надавала їй медичну допомогу, повністю утримувала її, купувала коштовні ліки. В той же час позивачка змушена була піклуватися та утримувати матеріально двох своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 Саме тому оплатити витрати на оформлення спадщини та збір документів для її прийняття позивачка тривалий час не мала можливості. Після смерті матері їй необхідно було продовжувати піклуватися та забезпечувати неповнолітніх дітей. У звязку з вищевикладеними обставинами вона змушена була багато працювати, у тому числі вечорами та по суботах. Позивачка знала, що окрім неї на спадщину після смерті матері ніхто не претендує. Вона продовжувала проживати в належній їй і батькам квартирі АДРЕСА_6, оплачувала комунальні послуги за квартиру, підтримувала її в належному житловому стані, проводила в ній необхідний ремонт. За таких обставин позивачка не мала фізичної і матеріальної можливості звернутися своєчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала уточнені позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні доводам, викладеним в уточненій позовній заяві, та просила суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, до суду надана заява про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Третя особа - Шоста Харківська державна нотаріальна контора про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, представник в судове засідання не зявився, надано заяву з проханням слухати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти.

Згідно свідоцтва про народження ІІ-ВС №393615 від 30.05.1979, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 квітня 1994 року Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району за р.№ 562, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1994 року за № В-9926 власниками квартири АДРЕСА_7 стали три особи ОСОБА_2 Самієвич (батько), ОСОБА_3 (мати) і ОСОБА_8 (донька).

Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 20.07.1996, прізвище позивачки було змінено на «Мартинова», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.02.2016.

ОСОБА_4 померла 14 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-Вл №301427 віл 16.02.2011.

Згідно довідки дільниці №63 КП «Жилкомсервіс» про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №1272 від 15.04.2016, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно акту від 27.04.2016, складеного мешканцями будинку №2/1 по вул. Кашуби в м. Харкові, в квартирі №9 за вказаною адресою мешкають ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_10, а з 2008 року по лютий 2011 року постійно мешкала ОСОБА_4

Батько позивачки, який є громадянином РФ, постійно мешкає в РФ, надав заяви з проханням задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, а крім того надав 15.12.2016 довіреність онучці ОСОБА_6 на продаж або дарування ОСОБА_1 всієї належної йому долі в праві власності на квартиру АДРЕСА_8.

В судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_11, яка пояснила, що з ОСОБА_1 знайома з 1996 року, вона є хрещеною її сина. З 2008 року і до смерті у лютому 2011 року разом з ОСОБА_1 мешкала матір позивачки - ОСОБА_4, яка тяжко хворіла, донька за нею здійснювала догляд, оскільки вона була прикована до ліжка (перелам шийки стегна). ОСОБА_1 постійно знаходилася поряд з матірю, а крім того на її утриманні було двоє малолітніх дітей, у звязку з чим в неї були матеріальні труднощі.

У відповідності до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. У випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття за заповітом, право на спадкування за законом отримують особи, що визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З листа Шостої Харківської державної нотаріальної контори №565/02-17 від 09.03.2016 вбачається, що позивач зверталася до вказаної установи з метою оформлення спадкових справ після смерті матері, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як розяснено в п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо).

З пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що померла ОСОБА_4 була громадянкою РФ, однак суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту перетинання нею кордону, знаходження на території України та наявності тяжкої хвороби, у звязку з якою була прикута до ліжка та постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_5.

Зважаючи на викладене, а також те, що причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які були б повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій з 2011 року, ОСОБА_1 не наведено, а вказані у позові - не можна вважати поважними, які об'єктивно створили позивачу труднощі для прийняття спадщини своєчасно, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Самієвича, третя особа: Шоста Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О.Скляренко