Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі прописаний та проживає її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Разом з сином в квартирі проживає його дружина ОСОБА_3 з двома дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Протягом останнього року ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями разом з дружиною. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя. Влаштовує постійні сварки, скандали, бійки. Позивачка зазначила, що відповідач забрав від неї паспорт громадянина України та мобільний телефон. У зв'язку з відсутністю оригіналу паспорту позивач не може отримати у Виноградівській міській раді довідку про склад сім'ї. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Виноградівського відділення поліції зі скаргами на протиправну поведінку відповідача. Однак, такі порушення зі сторони відповідача не припиняються і відбуваються щоденно. Постановами суду від 11.05.2017 року у справі №299/1226/17 та від 07.07.2017 року у справі №299/1837/17 встановлено, що діяння поставлене йому у вину мало місце, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення доведена. Наразі позивач також зазначає, що вже місяць проживає у сусідки, оскільки вона боїться за своє життя так-як відповідач неодноразово намагався її покалічити, задушити.

А тому позивач вимушений звернутися в суд, щодо виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 обставини та вимоги позову підтримала. Пояснила, що після оголошення у розгляді справи перерви поведінка відповідача не змінилась.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 25.08.2017 року проти позову заперечував. У подальшому в судове засідання не з"явився.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.1992 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.9). У квартирі зареєстрований та проживає син позивача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11,12,14).

За обставинами позову, поясненнями, протягом останнього року ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями разом з дружиною. Перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя. Влаштовує постійні сварки, скандали, бійки. Постановами суду від 11.05.2017 року у справі №299/1226/17 та від 07.07.2017 року у справі №299/1837/17 встановлено, що діяння поставлене йому у вину за ч. 1 ст. 173-2 КупАП, як вчинення насильства в сім"ї відносно позивача, мало місце, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення доведена, у зв"язку з чим заперечення відповідача суд не приймає (а.с.6,7).

Згідно вимог ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до житлового будинку. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст.116 цього кодексу. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст.116 ЖК України виселення особи без надання іншого жилого приміщення можливе у випадку систематичного порушення громадянином правил співжиття, які роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи громадського впливу виявились безрезультатними. Систематичним порушенням є здійснення відповідачем двох або більше порушень правил співжиття протягом останнього року.

Протиправна винна поведінка - це навмисні дії особи, безпосередньо пов'язані не тільки з явною неповагою до звичайних правил спільного проживання (скандали, дебоші, образи, заподіяння тілесних ушкоджень), але також навмисне ігнорування встановлених правил користування житловими і підсобними приміщеннями, невиконання вимог про дотримання тиші в квартирах і на подвір'ї, а також інші навмисні дії, що перешкоджають нормальному проживанню в квартирі або житловому будинку.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ, тощо. Доказом застосування мір попередження і громадського впливу можуть служити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, офіційні застереження, рішення суду або третейського суду про притягнення до відповідальності, протоколи або постанови громадських організацій, трудових колективів, що засудили дії винного. Одні лише факти звернення у відповідні органи зі скаргами на порушення правил суспільного співжиття без застосування до винного заходів впливу цими органами не є підставою для виселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

Факт неможливості спільного проживання з відповідачем є очевидним, спільне проживання з ним по суті є для позивача порушенням прав, свобод та інтересів.

У зв'язку із встановленими в судовому засіданні обставинами, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 169, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк