Провадження № 2/219/552/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2016 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який також діє як законний представник в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 04 грудня 2002 року. За її згодою, як власника вказаної квартири, у квартирі зареєстровані як члени її сім'ї: її син - ОСОБА_2 та онук - ОСОБА_3. Вказані особи з червня 2014 року фактично не проживають у належній позивачу квартирі, що підтверджується відповідним актом. Ніякої участі у витратах по сплаті наданих комунальних послуг та утриманню житла відповідачі не приймають, крім того, факт їх реєстрації в даній квартирі не дає позивачу реалізувати своє право на оформлення субсидії, що в свою чергу, негативно впливає на її майновий стан, що порушує її права як власника зазначеної квартири, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись з вказаною позовною заявою до суду.

В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі з зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином судовими повістками, які були направлені відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України на адресу за місцем їх останньої реєстрації. Від відповідача ОСОБА_2, який також діє в інтересах малолітнього відповідача ОСОБА_3, надійшла на адресу суду заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує та просить справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Купліченко В.В. в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву, у якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, та частково заперечує проти задоволення позовних вимог, а саме: просить суд не визнавати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки законодавством України передбачено, що для того, щоб дитину позбавити права користування житлом їй необхідно надати у користування рівнозначне житло. Позивач по справі не надала відомостей про те, чи забезпечена буде дитина іншим житлом у разі визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за вказаною адресою.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач є власницею 1/1 частини квартири № 11, розташованої в будинку № 50 по вулиці Ювілейна в місті Артемівську (нині - Бахмут) Донецької області на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04 грудня 2002 року (а.с. 6-7), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 67609 від 20 лютого 2003 року (а.с. 8) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 77699063 від 04 січня 2017 року (а.с. 38-39).

Відповідно до копії довідки № 3587 від 18 листопада 2016 року, виданої керуючим Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку м. Бахмут «Ювілейна» Черненком О.В., за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є сином власника - ОСОБА_1, та онук - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

З акту від 18 листопада 2016 року, складеного комісією у складі майстрів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, паспортиста ОСОБА_8, та затвердженого керуючим Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку м. Бахмут «Ювілейна» Черненком О.В., вбачається, що вказаною комісією під час проведення паспортного режиму квартири АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаною адресою фактично не проживають з червня 2014 року, що підтверджується сусідами: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом статті 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника будинку, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником.

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад один рік, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладені докази, суд приходить до переконання, що позивач довела свої вимоги в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, і вони підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стосовно визнання малолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що в даній частині позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав.

Малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 яка належить позивачу, разом зі своїм батьком ОСОБА_2, який станом на теперішній час залишається зареєстрованим за вказаною адресою.

Статті 14, 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що держава забезпечує дітей правом на проживання, діти членів сім'ї наймача або членів його сім'ї мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Права неповнолітніх підлягають захисту на підставі п. 3 ст. 1 Конвенції про права дитини, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Дитина відповідача була зареєстрована в належній позивачу квартирі за її згоди.

Враховуючи наведені норми права, а також те, що малолітня дитина ОСОБА_3, який є членом сім'ї позивача, не проживає за місцем реєстрації не з власної ініціативи (тобто причину не проживання не можна визнати неповажною), він не може бути визнаним таким, що втратив право користування цим житлом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та той факт, що Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради заперечує у задоволенні позовних вимог в частині, що стосується малолітньої дитини, тобто визнання її особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, то суд вважає необхідним залишити за малолітнім ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 275,60 гривень.

Керуючись Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», статтею 160 Сімейного кодексу України, статтею 156 Житлового кодексу України, статтею 405 Цивільного кодексу України,статтями 3, 10, 11, 34, 35, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Кремово Михайлівського району Приморського краю, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог в частині визнання малолітньої особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Конопленко