Провадження № 2/369/58/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.,

при секретарях Прикмета І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом заборони чинити будь-які перешкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка кадастровий НОМЕР_1 площею 0,1514 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і госп. будівель, розташована за адресою АДРЕСА_2. Ця земельна ділянка набута в період, коли позивач перебував у шлюбних відносинах з ОСОБА_2. Шлюб між ними розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.06.16 р. у справі №344/6677/16-ц.

На зазначеній земельній ділянці також знаходиться об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, господарські будівлі та споруди.

Між позивачем та відповідачем існує спір про поділ спільного майна подружжя, який зараз перебуває на розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Попри це Відповідачі самостійно використовують земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва та не допускають позивача до його майна. При спробах зайти на земельну ділянку відповідачі влаштовують скандали, погрожують та перешкоджають фізично позивачу.

Так, 25 вересня ц.р. близько 12 години дня після невдалої спроби зайти на земельну ділянку, позивач був змушений телефонувати в поліцію. ОСОБА_3 кричав, що не пустить його. Ці обставини може підтвердити свідок - ОСОБА_5 (АДРЕСА_1), який був присутній при згаданих подіях.

Також факт перешкоджання позивачу в доступі до його власності підтверджується листом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 01.11.16 р. № 25155.

Перешкоди, які чиняться Відповідачами, не лише порушують права позивача як власника земельної ділянки та об'єкту незавершеного будівництва, але й порушують його права як власника рухомого майна - речей, які відносяться як до його особистого майна, так і до спільного майна подружжя, і які знаходяться в будинку, розташованому на зазначеній земельній ділянці. Зокрема це стосується мисливської зброї - мисливського карабіну «МКМ-072» 7,62x39 з реєстраційним номером №КІМД-1530, право володіння яким підтверджується посвідченням дозволом на зброю № 2296, виданим 23 січня 2015 року, приналежностей до нього та сейфу для зберігання зброї та набоїв, особистих документів тощо.

Тому позивач просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_1 площею 0,1514 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і госп.будівель, розташованою за адресою АДРЕСА_2, та розміщеним на ній майном шляхом заборони ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинити будь-які перешкоди ОСОБА_1 в доступі до земельної ділянки та розміщеного на ній майна. Стянути з відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили його задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти вимог позову заперечував та просив у позові відмовити.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 24 липня 2004 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 932.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.05.2006 р. № 6454, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 0,1514 га, що знаходиться в АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і госп.будівель, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2016 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 24 липня 2004 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий за № 932 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_2 змінено на дошлюбне ОСОБА_2.

Листом від 01.11.2016 р. № 25155, Києво-Святошинським ВП ГУ НП в Київській області, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1, було зазначено що під час перевірки було встановлено, що питання розподілу майна мають цивільно-правовий характер та до компетенції поліції не відносяться. На підставі зібраних матеріалів перевірку по заяві припинено у зв'язку з відсутністю будь-яких ознак кримінального правопорушення.

Стаття 16 ЦПК України визначає що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми громадянин, який вважає, що його право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Стаття 386 ЦК України визначає що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем в силу ст. 60 ЦПК України не надано будь-яких належних та допустимих письмових доказів в підтвердження того, що відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні майном, тим самим позбавляючи його права власності .

Тобто, позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування позовних вимог, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу. Суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 10, ст. ст. 57, 59 ЦПК України, з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 386 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 57-60, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом заборони чинити будь-які перешкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.