_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6127/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.01.2017 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання недійними угод , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом у якому посилаючись на життєві обставини заявив 3 вимоги немайнового характеру (про встановлення факту проживання однією родиною чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання недійсним договору дарування р.№2256 від 29.12.2011 року та про визнання недійсним договору дарування р.№1901 від 29.12.2011 року) та вимогу майнового характеру, про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 148,5 кв.м., житловою площею 76,9 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Толбухіна, 22-А.

При цьому до матеріалів позову долучено квитанції про сплату судового збору за вимогами немайнового характеру в загальній сумі 1102,42 грн., та за вимогами майнового характеру в розмірі 2000,00 грн.

Вказана сума судового збору вбачається недостатньою виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог, що повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так суддя вказує на те, що законом України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. При цьому згідно п. «а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином в обґрунтування ціни позову позивачу слід надавати до суду належну оцінку спірного майна або згоду сторін щодо його вартості, однак до матеріалів позову не надано належних відомостей щодо проведення оцінки зазначеного майна компетентними особами та не надано наявності згоди сторін щодо вартості такого майна.

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Виходячи з викладеного суддя попередньо визначає суму судового збору що підлягає сплаті позивачем за вирішення вимог майнового характеру в розмірі 6890,00 грн.

Щодо вимог немайнового характеру, то розмір судового збору, що має бути сплачено позивачем, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» складає 551,20 грн., за кожну вимогу, тобто в загальному розмірі 1653,60 грн.

Таким чином позивачем не доплачено судовий збір за вимогами немайнового характеру в розмірі 551,18 грн., та разом з тим через попереднє визначення судом розміру судового збору за вимогою майнового характеру, недоплачена сума судового збору за вимогами майнового характеру складає 4890,00 грн., що вказує на невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

На підставі ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або до якої не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання недійними угод, залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначений недолік позову протягом 3 (трьох) днів з дня отримання цієї ухвали доплатити судовий збір до належного розміру, сплативши додатково 5441,18 грн., та надати належні докази до суду.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. А. Прохоров