Справа №760/6571/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що відповідно до Договору про надання кредитної лінії №10-29/2059 від 01 червня 2006 року, який був укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 останній було надано кредит в сумі 46700 доларів США строком до 31.05.2021 під 11,5% річних.

Умовами Кредитного договору, як вказує Позивач, було передбачено, що позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати банку нараховані проценти та частину кредитну в терміни та в розмірах згідно з графіком платежів.

Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного договору ОСОБА_1 свої зобов'язання з повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 01 червня 2015 року її заборгованість складала 74018,79 доларів США (1570356,07 грн), з яких:

-41396,41 доларів США - сума боргу за тілом кредиту;

-32622,38 доларів США - сума боргу за процентами.

Зазначену заборгованість Позивач вимагає стягнути з Відповідача в судовому порядку.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позов.

Представник Відповідача проти задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» заперечував, наполягаючи на тому, що згідно з положеннями п.4.4. та п.4.5 Кредитного договору обов'язок з дострокового повернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків у Відповідача виник 14 червня 2009 року, оскільки останній платіж по договору був здійснений ОСОБА_1 10.02.2009 Враховуючи, що Позивач звернувся до суду лише в 2015 році, Відповідач вважає, що позовна давність за вимогами про стягнення усієї суми кредиту та, відповідно, процентів сплила, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні докази судом були встановлені наступні обставини.

01 червня 2006 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (в подальшому - ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №10-29/2059 на суму 46700 доларів США терміном до 31 травня 2021 року, з покладення на Позичальника обов'язку зі сплати 11,5% річних (п.1.1.1. Договору) за користування наданим кредитом.

Встановлено також, що між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду від 10 лютого 2007 року, згідно з якою сторони домовились про зміну умов кредитування в частині надання відстрочки на погашення основного боргу, який станом на 10.02.2009 складав 41416,58 доларів. Згідно новим графіком погашення тіла кредиту, визначеним пунктом 1.1.2 Договору, ОСОБА_1 зобов'язалась сплачувати тіло кредиту в період з лютого по липень 2009 року по 20 доларів США щомісячно, а в подальшому - по 289 доларів США щомісяця, окрім останнього місяця дії договору - травня 2021 року, в якому позичальник зобов'язалась повернути останню частину тіла кредиту в сумі 547,58 доларів США.

Пунктами 1.1.1 та 2.5. Договору сторони погодили, що сплата тіла кредиту та процентів за користування ним мають здійснюватися Відповідачем щомісячно до 15 числа.

Згідно з п.п.3.3.5 Договору Позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати транші Кредиту в строки, визначені п.1.1.2 цього Договору.

Згідно із пунктом 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених, серед інших, пунктом 3.3.5 протягом більше, ніж 10 робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Встановлено, що останній платіж в погашення тіла кредиту згідно з графіком, визначеним п.1.1.2 Договору був здійснений 10.02.2009 року, а наступний платіж, який мав бути внесений до 15 березня 2009 року, ОСОБА_1 не здійснила, а тому за визначенням пункту 4.4 Договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 10 робочих днів, тобто з 31 березня 2009 року.

Оскільки строк виконання основного зобов'язання (повернення усієї суми кредиту) було змінено на 31 березня 2009 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 07.04.2016, тобто зі пропуском строку позовної давності щодо вимог про стягнення тіла кредиту.

Суд звертає увагу на те, що після зміни строку виконання зобов'язання до 31 березня 2009 року усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою пункту 4.4. договору позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після 31 березня 2009 року не підлягали виконанню.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами, строк позовної давності щодо яких не пройшов, підлягають стягненню у межах строку позовної давності.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року (справа № 6-249 цс15), яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватись судом при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи наявність заяви Відповідача про застосування наслідків пропуску Позивачем строків позовної давності, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині стягнення тіла кредиту та процентів нарахованих до 07 квітня 2013 року.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість по процентам в межах строку позовної давності з 08.04.2013. по 05.10.2015 становить розмірі 7318,72 доларів США, що за офіційним курсом валют НБУ станом на день вирішення справи становить 198951,98 гривню (100 доларів США = 2595.4263 гривень).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням часткового задоволення позову стягненню з Відповідача підлягають понесені судові витрати.

Керуючись статтями 266, 526, 599, 625, 1048, 1050 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 113, 169, 209, 212-215, 218, 223, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/2059 від 10.02.2009 по сплаті процентів за період з 08.04.2013 по 05.10.2015 в розмірі 7318,72 доларів США, що еквівалентно станом на 06 вересня 2017 року сумів розмірі 198951,98 гривні.

У задоволенні інших позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 1989,52 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: