Справа № 433/1252/17
Провадження № 2-в/433/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Державний реєстратор Щастинської міської ради Луганської області про відновлення втраченого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищезазначена заява про відновлення втраченого судового провадження ОСОБА_1, зацікавлена особа Державний реєстратор Щастинської міської ради Луганської області про відновлення втраченого провадження.

В обґрунтування заяви зазначено, що Жовтневим районним судом м. Луганська була розглянута справа №2-7372/2007. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 31 січня 2008 року позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Заявник вказує, при звернені до державного реєстратора Щастинської міської ради з метою здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно у порядку передбаченому ст..ст. 3-4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державним реєстратором їй було відмовлено у здійснені реєстрації із посиланням на те , що за ст..31-1 цього закону передбачено особливості проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів та проводяться виключно на підставі рішень, отриманих в результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень Жовтневого районного суду Луганської області у реєстрі відсутні. При таких обставинах заявнику необхідно відновити вищенаведене судове провадження в частині рішення Жовтневого районного суду Луганської області від 31 січня 2008 року № 2-7372/2007.

Суд, розглянувши вказану заяву, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розпорядженням №2710/38-14 від 02 вересня 2014 року визначив територіальну підсудність справ.

Так, зокрема цивільні справи Жовтневого районного суду міста Луганська підсудні Троїцькому районному суду Луганської області.

Згідно ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомим є факт напруженої суспільно небезпечної ситуації у м. Луганську, а саме те, що незаконними угрупуваннями було захоплено будівлі державної влади, прокурати, судові інстанції, тощо в період проведення АТО на території міста Луганська, що дає підстави вважати, що вказана цивільна справа, що зберігалась в приміщенні Жовтневого районного суду Луганської області була також втрачена.

Відповідно до ст.402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку,встановленому цим Кодексом.

Згідно за ст.403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

За приписами ст.407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Зібрані і долучені до дійсної заяви документи, зокрема: копія рішення Жовтневого районного суду м. Луганська № 2-7372/2007 від 31 січня 2008 року - є належним та достатнім доказом для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 402-403, 407-408 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про відновлення втраченого судового провадження ОСОБА_1, зацікавлена особа Державний реєстратор Щастинської міської ради Луганської області про відновлення втраченого провадження - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження Жовтневого районного суду Луганської області № 2-7372/2007 від 31 січня 2007 року, а саме у частині рішення :

« Справа № 2-7372/2007

РІШЕННЯ

іменем України

31 січня 2008 року м. Луганськ

Жовтневий районний суд м. Луганськ у складі:

головуючого - судді Селинного М.С.,

при секретарі - Кордій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління комунальним майном Луганської міської ради, виробничо-експлуатаційного підприємства "Луганськкомуненерго" про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним вище позовом.

у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначили, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності їх батькам - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та, позивачу по справі, ОСОБА_2.

07 грудня 1994 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири №10

в будинку №7 по вулиці Леніна в м. Щастя Жовтневого району м. Луганська. Позивач

ОСОБА_1 після смерті батька з заявою про прийняття

спадщини не зверталась, фактично спадщину не приймала, однак позивач ОСОБА_2

Олександрович та дружина померлого ОСОБА_4 на момент смерті

ОСОБА_3 проживали з спадкодавцем, вступили в керування майном та фактично

приийняли спадщину.

За таких обставин, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належали по 1/2 частині спірної квартири, однак, у встановленому законом порядку, зазначені особи право власності не оформили .

04 червня 2006 року ОСОБА_4 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. Позивач ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 відмовився у встановленому законом порядку на користь ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру не

зазначені частки власників.

Таким чином, позивачі просили визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру розташовану за адресою: м. Щастя Жовтневого району м. Луганська, вул. Леніна, 7/10, між власниками - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 власності на ? частину спірної квартири, за кожним, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 07 грудня 1994 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину

спірної квартири, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4

Петрівни, померлої 04 червні 2006 року.

Остаточно визначити за ОСОБА_2, ОСОБА_1

Олександрівною право власності на 1/2 частину квартиру, розташовану за адресою:

м. Щастя, Жовтневого району м. Луганська, вул. Леніна, 7/10, за кожним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, який діє у своїх інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду аналогічні викладеним в позові пояснення.

Представник і відповідача - виробничо-експлуатаційного підприємства «Лугансккомуненерго», у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, та не заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Представник відповідача - Управління комунальним майном Луганської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності згідно діючого законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, видане 16 червня 1993 року відділом з приватизації жилого фонду Луганської ГРЕС, власниками квартири АДРЕСА_3 є позивач ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизації державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність.

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України, у разі визначення розміру частини майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Керуючись вищезазначеним суд приходить до висновку, що доля кожного з власників спірної квартири є рівною та становить 1/3 частину.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в рівних частках, а саме по 1/3 за кожним.

07 грудня 1994 року ОСОБА_3 помер (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: м. Щастя Жовтневого району Луганська, вул. Леніна, 7/10.

Враховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин на території України діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, суд вважає не необхідне при прийнятті рішення по справі керуватися цим нормативним актом.

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 р.) у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який й пережив, та батьки.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 12) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяли шлюб 15 липня 1959 року.

Згідно свідоцтв про народження (а.с.13,14) ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є відповідно сином та донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Прізвище "Базлова" позивач змінила на "Белебнева" після реєстрації шлюбу (а . с . 17 ).

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю, з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки позивач ОСОБА_1, донька померлого, від прийняття спадщини фактично відмовилась, а позивач ОСОБА_2 (син померлого) та ОСОБА_4П.(дружина померлого) фактично вступили в управління та фактичне володіння спадковим майном, проживали у зазначеній квартирі (а.с.19), суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартиру АДРЕСА_5 за кожним, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 07 грудня 1994 року, остаточно визнавши за ОСОБА_2, ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_5 в рівних частках, а саме по 1/2 за кожним.

04 червня 2006 року ОСОБА_4 померла.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: м. Щастя Жовтневого району м. Луганська, вул. Леніна, 7/10.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний Кодекс України в редакції 2004 року, суд вважає не необхідне при прийнятті рішення по справі керуватися цим нормативним актом.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємицею першої черги за законом є донька померлої - ОСОБА_1 та син померлої, ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1, донька померлої, у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, чим висловила своє бажання реалізувати спадкові права, а позивач ОСОБА_2, від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 04 липня 2006 року.

Остаточно, суд визнає за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_6, по 1/2 частині за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529,548,549 ЦК України в ред. 1963 р., ст. ст. 355, 357, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати що квартира АДРЕСА_5 належала в рівних частках, а саме, по 1/3 частині кожному, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_5, за кожним, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 07 грудня 1994 року, остаточно визнавши за ОСОБА_2, ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в рівних частках, а саме по 1/2 за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 04 липня 2006 року.

Остаточно визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_5 в рівних частках, а саме по 1/2 за кожним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду

Луганської області через Жовтневий районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-

денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.

295 ЩІК України.

Суддя М. С. Селинний »

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І.Суський

09.08.17