пр. № 6/759/317/17
ун. № 759/9031/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: П'ятничук І.В.,

при секретарі: Немировській А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №2-405/06 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до спільного підприємства «Партнер», Київської міської ради про визнання права власності на автогаражі, зобов'язання надати документи, не чинити перешкод у користуванні гаражами, відшкодування моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2017 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, виданого на підставі рішення суду від 06.12.2006 р., у зв'язку з перешкоджанням в користуванні гаражним комплексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2006 р. СП «Партнер» зобов'язано не чинити перешкод в користуванні авто гаражами АДРЕСА_1. Рішення суду набрало законної сили 07.03.2007 р.

14.06.2017 р. заявник отримала виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв'язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Заявник в судовому засіданні в обґрунтування вимог заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, вказував суду на те, що відповідачем СП «Партнер» з часу постановлення рішення суду не чинились перешкоди в користуванні належним йому автомобілем і ним особисто гаражами АДРЕСА_1, однак починаючи з квітня 2017 р. директором СП «Партнер» чиняться йому всілякі перешкоди в користуванні гаражними боксами, тому ним неодноразово викликались співробітники поліції, про що суду надано відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Відповідно до п. 1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

П. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1)посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2)інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки виконання судових рішень встановлюються - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання обґрунтована, заснована на законі, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 370,371 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №2-405/06 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до спільного підприємства «Партнер», Київської міської ради про визнання права власності на автогаражі, зобов'язання надати документи, не чинити перешкод у користуванні гаражами, відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа №2-405/06 р. до виконання.

Поновити строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-405/06 на виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 грудня 2006 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до спільного підприємства «Партнер», Київської міської ради про визнання права власності на автогаражі, зобов'язання надати документи, не чинити перешкод у користуванні гаражами, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу може бути оскаржено на протязі 5 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя