Справа №: 398/1401/16-ц
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
секретарі Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, комунальне підприємство «Житлогосп» про визнання таким, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськранного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, комунальне підприємство «Житлогосп» про визнання таким, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов мотивує тим, що є наймачем квартири АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає ОСОБА_2, тому позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №1 у буд. 62 по вул. Семашко у місті Олександрії Кіровоградської області.
Позивач у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримує позовні вимоги повністю.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.
Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися та надали письмові заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 та комунальне підприємство «Житлогосп» 18.04.2016 року уклали договір найму житла НЖ/2016. Предмет договору квартира АДРЕСА_2.
Акти складений 21.04.2016 року в присутності двох сусідів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підтверджує той факт, що відповідач не проживає та особистих речей немає у АДРЕСА_3.
Виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Отже, порушені права ОСОБА_6 та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом усунення перешкод в користуванні вищевказаною квартирою.
У звязку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом, предявивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності понад шість місяців після виконання рішення.
Відповідно до ст. 777 ЦК України, наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.
Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобовязаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.
Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.
Наймач, який належно виконує свої обовязки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.
Згідно ст. 61 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на імя якого видано ордер.
Стаття 64 ЖК України вказує, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Суд дійшов висновку, що відповідач, який є рідним братом позивача не проживає у квартирі тривалий час без поважних причин, тому втратив право користування нею.
Конституція України у статті 41 проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Таким чином, позовна вимога щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 317 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №1 у буд. 62 по вул. Семашко у місті Олександрії Кіровоградської області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА