Справа № 464/4088/16-ц
пр.№ 2/464/301/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2017 року

Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судових засідань Горбач О.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_6 звернулась в суд із позовом, в якому згідно із заявою про зміну розміру позовних вимог від 14.12.2016 р. просить стягнути з відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на її користь солідарно 14 830,80 грн. різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових та 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ СК «Універсальна») та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (ПАТ НАСК «Оранта») 14 653, 71 грн. залишку страхового відшкодування; стягнути з ПАТ СК «Універсальна» інфляційні втрати за час прострочення, а також три проценти річних у розмірі 2 151,41 грн.; стягнути з ОСОБА_7, ПАТ СК «Універсальна», ПАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_3 солідарно 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 жовтня 2015 року у м.Львові на перехресті пр.Червоної Калини - вул.Рядова, ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки «Dacia», д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6 Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_7 постановою Франківського районного суду м.Львова від 10.12.2015 р. Відповідальність ОСОБА_7 застрахована у ПАТ СК «Універсальна», що підтверджується відповідним полісом. Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000 грн. Згідно із Звітом №76/16 про оцінку автомобіля «Opel», д.н.з. НОМЕР_2, складеного СПД ОСОБА_10 15.01.2016 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає без ПДВ 43 628,23 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових 28 287,43 грн. ПАТ СК «Універсальна» 25.09.2016 р. частково здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 13 633,72 грн., проте з невідомих причин не виплачено ще 14 653,71 грн. На її неодноразові звернення ПАТ СК «Універсальна» відмовляється надати будь-яку інформацію з приводу таких дій. Також залишились без задоволення її звернення до ОСОБА_7 щодо добровільного відшкодування франшизи згідно Страхового поліса та різниці між вартістю відновлювального ремонту належного їй автомобіля та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля, що становить 14 830,80 грн. В результаті свідомого затягування виплати страхового відшкодування у повному обсязі ПАТ СК «Універсальна» та відмовою ОСОБА_7 від будь-якого добровільного відшкодування завданих збитків, їй була завдана моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях та сильному нервовому стресі. Окрім цього, в силу приписів ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача ПАТ СК «Універсальна» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, при цьому час прострочення відшкодування слід рахувати з 26.09.2015 р.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що наведені у позовній заяві та заяві про зміну розміру позовних вимог, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів із ОСОБА_7 та надали пояснення про те, що ним було сплачено розмір франшизи, що передбачена договором добровільного страхування наземного транспорту в розмірі 510 грн., а тому відсутні правові підстави для стягнення з нього коштів.

Від відповідача ПАТ СК «Універсальна» надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник А.В. Коневалик просить в задоволенні позову в частині стягнення коштів із ПАТ СК «Універсальна» відмовити покликаючись на те, що п. 36.3 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відповідно до постанови Сихівського районного суду м.Львова від 11.11.2015 р. ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 23.10.2015 р. на перехресті вул. Рядова - пр. Червоної Калини, керуючи автомобілем марки «Мercedes», д.н.з. НОМЕР_3, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Dacia», який від удару зсунувся вперед і здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel», що загальмував перед ним. Отже вважає, що в даному випадку в заподіянні шкоди власнику автомобіля марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_2, наявна вина двох осіб - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 Розмір виплати в сумі 13 633,72 грн. був виплачений позивачу з розрахунку 28 287,43 грн. (вартість ремонту із зносом) / 2 (кількість винних осіб) - 510 грн. (розмір франшизи). А тому у зв'язку із повним виконанням своїх зобов'язань за договором добровільного страхування просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення решти страхового відшкодування. Окрім того вказує, що відсутні правові підстави для стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, оскільки дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини , що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Також заперечує позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ СК «Універсальна» надав пояснення, що відповідають змісту письмових заперечень та просить відмовити повність в задоволенні позовних вимог щодо стягнення із ПАТ СК «Універсальна» розміру страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних, а також моральної шкоди.

Від відповідача ПАТ НАСК «Оранта» надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник ОСОБА_4 просить в задоволенні позову щодо стягнення із ПАТ НАСК «Оранта» коштів відмовити покликаючись на те, що відсутня правова підстава для стягнення страхового відшкодування, оскільки ні постановою Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2015 року, ні постановою Сихівського районного суду м. Львова від 11.11.2015 року не встановлено вину ОСОБА_3 у завданні шкоди власнику автомобіля марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_2. Вважає, що в повному обсязі повинна виплатити позивачу страхове відшкодування ПАТ СК «Універсальна». Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4 надала пояснення, що відповідають змісту письмових заперечень, просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування, а також моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 жовтня 2015 року о 16 год. 30 хв. у м.Львові на перехресті пр. Червоної Калини - вул. Рядова, ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, чим порушив п.12.1, 13.1 ПДР України, завдавши автомобілям технічних пошкоджень. Відповідно до постанови Франківського районного суду м.Львова від 10.12.2015 року ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.8).

На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1, була застрахована страховою компанією ПАТ СК «Універсальна», розмір франшизи - 510 грн. (а.с. 7 - копія полісу).

Відповідно до звіту №76/16 про оцінку автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2, СПД ОСОБА_10, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6 складає без ПДВ - 28 287,43 грн. (а.с. 9-11).

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_6 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування у ПАТ СК «Універсальна» та на підставі страхового акту №18741/1 їй було виплачено 13 633,72 грн. страхового відшкодування (а.с.12,13).

Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_7 сплачено позивачу ОСОБА_6 розмір франшизи, що передбачений Договором обов'язкового страхування наземного транспорту, в розмірі 510 грн. (а.с. 59,60).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження покликання представника відповідача ПАТ СК «Універсальна» на те, що у вказаній дорожньо-транспортній пригоді наявна вина двох водіїв - ОСОБА_7 та ОСОБА_3, оскільки жодним чином не доведено завдання шкоди їх спільними діями.

У зв'язку з наведеним, з врахуванням тієї обставини, що страховиком ПАТ СК «Універсальна» не в повній мірі виплачено страхове відшкодування позивачу ОСОБА_6, з відповідача ПАТ СК «Універсальна» слід стягнути на користь позивача різницю розміру відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2, відповідно до звіту про оцінку автомобіля (28 287,43 грн.) та фактично виплаченого розміру страхового відшкодування (13 633,72 грн.), що, за виключенням франшизи (510 грн.), становить 14 143,71 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, за змістом наведених норм зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст.625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549-550 ЦК України (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі № 6-49цс12 від 6 червня 2012 року).

Аналогічні роз'яснення містить п.21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, згідно якого при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.526, ч.2 ст.625 ЦК України).

Відтак, як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, інфляційні нарахування за період з 26.09.2015 р. по 20.12.2016 р. становлять 1 597 грн. 01 коп., розмір трьох процентів річних - 544 грн. (а.с.142), які слід стягнути з відповідача ПАТ СК «Універсальна» на користь позивача ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Оскільки позивачем ОСОБА_6 не надано доказів фактично понесених витрат в розмірі 14 830,80 грн., відтак в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення 14 830,80 грн. різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових слід відмовити.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки позивачем не доведено факту спричинення їй моральної шкоди, не надано жодних доказів щодо характеру, розміру (глибини) понесених страждань внаслідок дій відповідача, відтак в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

А тому, з відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія» Універсальна» на користь ОСОБА_6 слід стягнути 532,02 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія» Універсальна» на користь ОСОБА_6 14 143,71 грн. страхового відшкодування, 1 597 грн. 01 коп. інфляційних втрат, 544 грн. - 3% річних, а всього 16 284 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 72 коп.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія» Універсальна» на користь ОСОБА_6 532 грн. 02 коп. судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Ю. Теслюк