10.01.2017 Єдиний унікальний № 371/1466/16-ц
Провадження 2/371/70/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2017 року Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Гаврищука А.В.
за участю секретаря - Смиченка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 (далі - позивач) 1 грудня 2016 року звернулася до Миронівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 4 вересня 1998 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину - неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів та постійні сварки і непорозуміння, фактичні шлюбні стосунки між ними припинено. Сторони хоча і проживають разом, спільного побуту не ведуть, мають окремий бюджет. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки стосунки, які склалися у сім'ї, негативно впливають на неї та на сина.
У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила шлюб розірвати. Категорично заперечує проти надання часу сторонам на примирення.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, тому відповідно до абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином.
Позивач згодна на заочний розгляд справи без участі відповідача в судовому засіданні.
За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 4 вересня 1998 року, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області /а.с. 4/.
Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області /а.с.5/.
Позивач на примирення не згодна, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу.
Причиною розладу в сім'ї стала несумісність характерів та постійні непорозуміння і сварки, у зв'язку із чим фактичні шлюбні стосунки між ними припинено. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки їх сумісне проживання та ведення господарства неможливе.
Судом встановлено, що розлад в сім'ї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер.
Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям, а саме непорозуміння та сварки суперечать інтересам позивача.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, яка наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 6, 10, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд,
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 4 вересня 1998 року за актовим записом №55.
Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, витрати на оплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Миронівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук