АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2143/10 Головуючий в і-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1176/К/17 суддя Ткаченко С.В.
Категорія - 59 (І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Зубакової В.П., Бондар Я.М.

секретар: Борщ А.А.

за участю: заявника - ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2017 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви зазначив, що на виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.08.2010 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.03.2011 року, ним отримано виконавчий лист, який до виконавчої служби в примусовому порядку він не пред'являв, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі - УПФУ) добровільно перерахувало йому пенсію за 2010 - 2011 роки й обіцяло надалі здійснити її перерахунок.

Оскільки відповідач в подальшому відмовився виконувати вказане рішення та здійснювати перерахунок пенсії, а він має намір пред'явити виконавчий лист до виконання в примусовому порядку, уточнивши вимоги заяви, ОСОБА_1 просив суд поновити йому пропущений строк подання виконавчого листа до виконання та замінити сторону виконавчого провадження - боржника його правонаступником Криворізьким південним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Замінено боржника у виконавчому провадженні по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправними дії щодо відмови в перерахунку пенсій, зобов'язання зробити перерахунок та відшкодування моральної шкоди з Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на його правонаступника - Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права в частині вирішення питання про поновлення йому пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності поважних причин для поновлення такого строку, оскільки ним доведено факт неодноразових звернень до боржника з приводу виконання ним рішення та його відмову у здійсненні перерахунку пенсії добровільно.

В запереченнях на апеляційну скаргу, боржник Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали та безпідставність доводів апеляційної скарги, просило залишити останню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги заявника, ухвала суду в частині задоволення його вимог про заміну сторони виконавчого провадження не оскаржується, тому в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки, згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В судове засідання належним чином повідомлений про розгляд справи представник боржника не з'явився та надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи наведене та приписи ч.2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за участю стягувача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргаОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2010 року по справі № 2-2143/10 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок пенсії та сплату компенсації за спричинену моральної шкоди.Визнано дії УПФУ щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок основної та додаткової пенсії неправомірними та зобов'язано УПФУ провести ОСОБА_1, починаючи з 01.12.2009 року перерахунок державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком (а.с. 21-22)

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2011 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 30-31).

Копію рішення, що набрало законної сили, та виконавчий лист ОСОБА_1 отримав безпосереднього в суді першої інстанції 10.06.2011 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. 34).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині його вимог про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції виходив з відсутності поважних причин для поновлення такого строку, оскільки заявником не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів, 10.06.2011 року за заявою ОСОБА_1 судом у справі № 2-2143/10 видано виконавчий лист.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року з відповідними змінами, діючого на час ухвалення рішення, передбачено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання протягом року.

Згідно з п. 21 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від07.02.2014 року, перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення ст. 22 Закону № 606-ХІV, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання.

Діючим ЦПК України в ст. 371 ЦПК України передбачено підстави та порядок розгляду питання щодо поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом з тим, перелік причин, які слід визнати поважними, діючим законодавством не визначено, а тому поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється судом у кожному конкретному випадку відповідно до ст. 212 ЦПК України.

При цьому, перш за все, такі причини мають свідчити про наявність у заінтересованої особи об'єктивної неможливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Отже, на особу, яка ініціює розгляд вказаного питання, в даному випадку на стягувача ОСОБА_1 покладається обов'язок з доведення перед судом та обґрунтування поважності причин пропуску строку пред'явлення його до виконання.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, заявник ОСОБА_1 взагалі не навів жодного обґрунтування поважності причин пропуску строку пред'явлення його до виконання протягом 5 років з моменту отримання, а лише послався на той факт, що виконавчий лист до виконавчої служби не подавався, оскільки рішення суду було частково виконано боржником та останнім було його завірено у подальшому виконанні і тільки коли він отримав відмову боржника від виконання рішення від 16 червня 2016 року, вирішив подавати виконавчий лист до примусового виконання.

Разом з тим, доказів на підтвердження відсутності у ОСОБА_1 об'єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки суду не надано, тоді як факт неодноразових звернень до боржника з приводу виконання ним рішення, жодними доказами не підтверджено.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність поважних причин для поновлення ОСОБА_1 строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а його твердження про наявність поважних причин для поновлення такого строку нічим не підтверджується. Сам по собі факт відмови боржника у здійсненні перерахунку пенсії від 19.06.2016 року, на що посилається в апеляційній скарзі апелянт, не є свідченням поважності причини не пред'явлення виконавчого листа до виконання у встановлений законом строк, оскільки таке звернення стягувача до боржника мало місце вже після спливу такого строку.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання- залишенню без змін у відповідності до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

Я.М. Бондар