Провадження № 2/638/407/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

встановив:

КП "Харківські теплові мережі" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 4272,60 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов'язку щодо проведення оплати за вказані комунальні послуги не здійснює, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.02.2007 року по 31.05.2012 року утворилась заборгованість у розмірі 4272,60 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив застосувати строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, до суду надали заяви про розгяляд справи за їх відсутності та про застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 61, кв. 29. ОСОБА_4 була зареєстрованою за зазначеною адресою в період виникнення спірних правовідносин. Відповідачі є споживачами послуг, які надає їм КП «ХТМ».

У зв'язку з тим, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі сплачують послуги з теплопостачання, за ними утворилася заборгованість в сумі 4272,60 грн. за період 01.02.2007 року по 31.05.2012 року, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляються.

Відповідно до положень ч.3 ст.118 ЦПК України позовна заява, щодо вимог зазначених у ч.1 ст.96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 25.06. 2012 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги з опалення та водопостачання в розмірі 4437,40 грн. за період з 01.01.2007 року по 31.05.2012 року. 19.07.2012 року Дзержинським районним судом було видано наказ про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги з опалення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року судовий наказ було скасовано.

Відповідачами заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

З моменту винесення ухвали про скасування судового наказу починається перебіг позовної давності для звернення особи до суду за захистом порушеного права.

КП «ХТМ» звернувся до суду з позовом - 05 вересня 2016 року, про свідчить дата реєстрації надходження позовної заяви (а.с.2).

Доказів стосовно того, що позов КП «ХТМ» направляло поштою, а не подавало безпосередньо до суду, матеріали справи не містять.

Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.95 ДІЖ України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 21 січня 2015 року (справа №6-214цс14), який згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим при застосуванні судами загальної юрисдикції зазначених норм права.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Частиною 2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Таким чином, з моменту винесення ухвали про скасування судового наказу починається перебіг позовної давності для звернення особи до суду за захистом порушеного права, який раніше переривався видачею судового наказу.

Позивач звернувся з зазначеним позовом до суду лише 05.09.2016 року, тобто через більш ніж 4 роки після винесення ухвали про скасування судового наказу.

Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання пропущено строк позовної давності, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні зазначеного позову.

При цьому суд вважає, що вимога позивача про поновлення строку позовної давності для звернення до суду не підлягає задоволенню з настуних підстав.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В судовому засіданні, представник позивача просила визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки позивач дізнався про скасування судового наказу лише 21.03.2016 року після отримання ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2012 року позивач звератався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги. 19.07.2012 року Дзержинським районним судом було видано наказ про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги з опалення. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2012 року судовий наказ було скасовано.

Таким чином, з 25.06.2012 року позивачу достеменно було відомо про знаходження справи про стягнення заборогованості за комунальні послуги з відповідачів у суді, отже з серпня 2012 року він міг довідатися про порушення свого права. Проте позивач звернувся до суду лише 05.09.2016 року.

За таких обставин, суд не може визнати причини пропуску позивачем строку звернення до суду поважними, тому вважає, що пропущений строк зверненя до суду поновленню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -