Справа № 504/4338/16-ц
провадження № 2/504/352/17
02.08.2017смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Вінської Н.В.,
при секретарі Білаш А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Доброслав цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ, ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту, -
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідачі про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходили.
Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Згідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 липня 2015 року у виконавчому провадженні №48227646 відкритому за виконавчим листом Київського районного суду м.Одеси №2-2868/11 старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 накладено арешт на все майно ОСОБА_1, номер обтяження згідно до державного реєстру обтяжень 10880852.(а.с.5,11)
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено існування вказаних в позовній заяві кредитного договору, договору застави, іпотечного договору(не надано суду їх копій), не доведено існування кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не доведено реальність претензій щодо задоволення боргових вимог за рахунок предмету іпотеки в рамках виконання іпотечного договору (судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або іншого порядку визначеного угодою сторін), в матеріалах справи відсутня згода ОСОБА_1 на добровільну реалізацію іпотечного майна.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".
Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України "Про іпотеку").
Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. . Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вказаного, керуючись положеннями ст. ст. 4, 10, 11, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 514, 575 ЦК України, ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 3, 4, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», суд -
В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ, ПАТ «ПУМБ», ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Н.В. Вінська