Справа № 690/509/16-ц
Провадження 2/690/10/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2017 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді Здоровила В.А.
за участю секретаря Мельник С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представника неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа: головний спеціаліст реєстру територіальної громади про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням,
позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженців с.Журжинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на те, що 03.05.1997 року вона ОСОБА_1 (родове прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, в період спільного проживання у них народилися діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6. Крім своїх дітей у них на вихованні перебували підопічні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №294 та №295 від 25.06.2010 року. В подальшому відповідно до рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №54 та №53 від 16.02.2016 року ОСОБА_6 звільнено від повноважень піклувальника над ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до будинкової книги та довідки Ватутінського ВУЖКГ №288 від 25.10.2016 року в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані вона ОСОБА_1, її діти ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та підопічні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 став повнолітнім та переїхав на постійне місце проживання до с.Журжинці Лисянського району Черкаської області. Відповідно до розпорядження Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 05.04.2016 року було призначено опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 його рідну сестру ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9. За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не проживає з 2015 року, а ОСОБА_5 з лютого 2016 року, будинком не користуються, комунальні послуги не сплачують, речей які б їм належали в будинку немає. Вона самостійно утримує будинок, оплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти, жодних перешкод у проживанні відповідачам не чинила. Вона має намір отримати субсидію на будинковолодіння, однак відповідачі з реєстраційного обліку до даного часу не знялися, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Відповідач ОСОБА_2 та представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_11 в засідання суду повторно не з`явилися, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином - повідомленням в газету «Черкаський край». Про причину своєї неявки відповідачі суд не повідомили та від них не надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутністю. А тому суд вважає, що відповідачі в засідання суду не з`явилися без поважних причин та вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на основі наявних в матеріалах справи доказів, ухваливши заочне рішення.
Головний спеціаліст реєстру територіальної громади в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд дану справу розглядати без її участі, проти позовних вимог не заперечує.
Заслухавши позивача, яка не заперечують проти розгляду даної справи у відсутності відповідачів та третьої особи, заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
03.05.1997 року позивач ОСОБА_1 (родове прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). В період спільного проживання у них народилися діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6. Крім своїх дітей у них на вихованні перебували підопічні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №294 та №295 від 25.06.2010 року.
В подальшому відповідно до рішень виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області №54 та №53 від 16.02.2016 року (а.с.7) ОСОБА_6 звільнено від повноважень піклувальника над ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до будинкової книги та довідки Ватутінського ВУЖКГ №288 від 25.10.2016 року (а.с.10) в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1, її діти ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та підопічні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 став повнолітнім та переїхав на постійне місце проживання до с.Журжинці Лисянського району Черкаської області. Відповідно до розпорядження Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 05.04.2016 року (а.с.8) було призначено опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 його рідну сестру ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9.
За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не проживає з 2015 року, а ОСОБА_5 з лютого 2016 року, будинком не користуються, комунальні послуги не сплачують, речей які б їм належали в будинку немає, що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 17.10.2016 року (а.с.11) та в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13.
Позивач ОСОБА_1 самостійно утримує будинок, оплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти, жодних перешкод у проживанні відповідачам не чинила. Вона має намір отримати субсидію на будинковолодіння, однак відповідачі з реєстраційного обліку до даного часу не знялися.
Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюють питання власності, питання набуття і втрати права на користування житловим приміщенням.
Вказані правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
Так, згідно з ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено право на вільне володіння майном. Відповідно до вказаної статті Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Аналіз наведених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме, шляхом заявлення вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням.
А тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженців с.Журжинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2
На підставі ст.41,55 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.71, 72, 107 ЖК України та керуючись ст.3, 10, 11, 15, 57-64, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представника неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, третя особа: головний спеціаліст реєстру територіальної громади про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Журжинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Журжинці Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2
Копію заочного рішення протягом трьох діб з дня його проголошення направити відповідачам.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий В.А.Здоровило