АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/608/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 629/3090/16-ц Масло С.П.
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченка Олександра Анатолійовича про встановлення факту надання неправдивих відомостей, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченка Олександра Анатолійовича про встановлення факту надання неправдивих відомостей. З урахуванням уточнень та збільшення позовних вимог, просив встановити факт надання неправдивих відомостей відповідачем на підставі яких прийнято судове рішення, яке є незаконним та необґрунтованим, зобов'язати суд Лозівського району розглянути справу з урахуванням нових обставин, а також скасувати рішення судів першої, другої та третьої інстанції з відшкодуванням судових витрат по справам 629/4263/15-а, 629/3090/16-ц.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченка О.А. в частині позовних вимог про зобов'язання суду Лозівського району розглянути справу з урахуванням нових обставин та скасування рішень суддів першої, другої та третьої інстанції з відшкодуванням судових витрат по справі 629/4263/15-а закрито.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченка О.А. про встановлення факту надання неправдивих відомостей.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи, апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції неповно та не всебічно дослідив обставини справи.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем не доведено, що у відповідях голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченка О.А. міститься недостовірна (неправдива) інформація.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі та вимогам викладеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій» №7 від 28.09.1990 року з наступними внесеними змінами № 14 від 25.12.1996 р , № 12 від 3.12.1997 р. та відповідає Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб'єктам цивільного права.

Відповідно до ст..24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду, представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, контролює ефективність діяльності апарату суду, організовує ведення в суді судової статистики.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 08.10.2015 року за №8570 та 12.10.2015 року за №8616 суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мішуровською С.Т. та Поповим О.Г. на адресу голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області були надіслані запити щодо знаходження в цьому судді інших справ за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Лозівському районі Харківської області (а.с.20,21).

15.10.2015 року за №8724,8725 голова Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А. надав відповіді, в яких зазначив що 31.08.2015 року в провадження судді Павлюченко С.В. надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Лозівському районі Харківської області про визнання дій органі державної влади неправомірними та зобов'язання вчинити дії, яка на той час не розглянута. 02.09.2015 року в провадження судді Помазан В.А. після скасування судового рішення апеляційним судом Харківської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Лозівському районі Харківської області про визнання дій органі державної влади неправомірними та зобов'язання вчинити дії. яка також не розглянута. 06.10.2015 року в провадження суді Мішуровської С.Т. надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ в Лозівському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, (яка також не розглянута).

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Зі змісту вказаних відповідей позивач вбачає інформацію, яка не відповідає дійсності та порушує його права. Так ОСОБА_2 вказує, що у відповідях зазначено, що на розгляді Павлюченка С.В. не перебував його адміністративний позов до УПФУ в Лозівському районі Харківської області , а зазначений позов знаходився у судді Помазан В.А., по-друге у суддів Помазан В.А. та Мішуровської С.Т. на момент надання йому відповідей не перебували в провадженні адміністративні справи, у зв'язку з тим, що термін «в провадженні» можливо застосовувати тільки після прийняття суддею ухвали про відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст.107 КАС України.

Згідно ч.2 ст.107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Судова колегія приходить до висновку, що суддя в провадженні якого знаходиться справа, відповідно до вимог КАС України вирішує питання щодо розгляду справи по суті і тому вказані питання можуть не вирішуватись поза процесуальному порядоку і даних про те, що мало місце втручання в авторозподіл справ, який проводиться у відповідності до ст..151 КАС України, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки в наданих судом першої інстанції відповідях не міститься неправдивої інформації.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав задоволення позову обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

В зв'язку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, ст.314, 315,317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: