Єдиний унікальний номер 233/258/16-ц Номер провадження 22-ц/775/48/2017
Головуючий в I інстанції Каліуш О.В. Єдиний унікальний номер № 233/258/16-ц
Суддя доповідач Новосядла В.М. Номер провадження 22-ц/775/48/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів: Мальованого Ю.М.,Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря: Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Не погодившись із рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов з таких підстав:

- суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року посада сестри-господині відноситься до осіб, які здійснюють догляд за хворими на туберкульоз,

- суд першої інстанції не врахував, що згідно із Посадовою інструкцією сестри-господині, затвердженої головним лікарем 8 січня 2010 року, передбачено, що головною функцією сестри-господині є забезпечення санітарно-гігієнічних умов, контроль за роботою молодших палатних сестер, заміна білизни у хворих, спецодягу у медичних працівників та одержання чистої білизни у пральні, що свідчить про те, що позивачка відноситься до категорії працівників, які здійснюють догляд за хворими на туберкульоз (пункти 2.1, 2.2, 2.3. 2.4 Посадової інструкції),

- поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що згідно із результатами атестації її робочого місця як сестри-господині, вона зайнята доглядом за хворими на туберкульоз до 80% робочого часу, що на її думку також свідчить про роботу у шкідливих умовах праці,

- позивачка вважає, що вона має право на отримання надбавки за тривалість безперервної роботи понад 10 років у розмірі 60% посадового окладу.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив її відхилити.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції позивачка не з'явилась, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограма, направлена їй, яка зареєстрована в журналі телефонограм апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача та свідка економіста диспансеру ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Позивачка ОСОБА_1 з 01 березня 1995 року до теперішнього часу працює на посаді сестри-господині в Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка».

У період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року ОСОБА_1 за сумісництвом виконувала функції молодшої медсестри, що визнано у судовому засіданні сторонами.

Позивачка має середню освіту.

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» про стягнення не нарахованої та не виплаченої заробітної плати як на посаді сестри-господині так і на посаді молодшої медичної сестри,

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути з комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» вказані надбавки за роботу на посаді сестри-господині, а саме:

*недоплачену надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з 01липня 2013 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 10 779 гривень. 90 копійок;

*недоплачену суму підвищення посадового окладу за роботу в шкідливих і важких умовах в розмірі 60% посадового окладу з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року в сумі 21 559гривень;

*недоплачену суму надбавки за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року в сумі 21 559 гривень,

а також просила зобов'язати Комунальну лікувально-профілактичну установу «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка» нараховувати та виплачувати їй з 01січня 2016 року надбавку за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, підвищення посадового окладу за роботу в шкідливих і важких умовах в розмірі 60% посадового окладу та надбавку за безперервну роботу в розмірі 60% посадового окладу.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05 липня 2001 року працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Умови та розміри оплати праці працівників протитуберкульозних закладів визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі заходи щодо підвищення престижності праці медичних працівників, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз» №123 від 16 лютого 2011 року передбачено, що лікарям, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою і професіоналам з вищою немедичною освітою та науковим працівникам, що допущені до медичної діяльності, молодшим медичним сестрам спеціалізованих закладів охорони здоров'я та структурних підрозділів закладів охорони здоров'я, які здійснюють діагностику туберкульозу і надають:

лікувально-профілактичну допомогу хворим на заразну форму туберкульозу - підвищення посадових окладів на 60 відсотків у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці та надбавку за тривалість безперервної роботиу у розмірі до 60 відсотків посадового окладу залежно від стажу роботи на відповідній посаді у зазначених закладах;

лікувально-профілактичну допомогу хворим на активну форму туберкульозу - підвищення посадових окладів на 30 відсотків у зв'язку із шкідливими і важкими умовами праці та надбавку за тривалість безперервної роботи у розмірі до 40 відсотків посадового окладу залежно від стажу роботи на відповідній посаді у зазначених закладах.

Підпунктом 5.1 додатку №3 до Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України №308/519 від 05 жовтня 2005 року визначено право на підвищення посадових окладів (тарифних ставок) на 60% у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці лікарям, незалежно від найменування посад, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою незалежно від найменування посад, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз.

Порядок виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1418 від 29 грудня 2009 року.

Згідно із підпунктом 2.3 цього Порядку передбачено, що надбавка за вислугу років установлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я залежно від стажу роботи в такому розмірі: понад 3 роки - 10%, понад 10 років - 20%, понад 20 років - 30%.

Надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров'я, їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, головним медичним сестрам, лікарям усіх спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров'я, керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів, провізорам усіх спеціальностей, фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей та помічникам ентомолога.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання оплати праці працівників протитуберкульозних закладів» №174 від 20 березня 2013 року передбачено, що дія Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1418 від 29 грудня 2009 року поширено на категорію працівників, зазначених у статті 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

Відповідно до п.п. 12 п. 4.1.1 Умов, лікарям незалежно від найменування посад, фахівцям з базовою та неповною медичною освітою, лікарям незалежно від найменування посад, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності, молодшим медичним сестрам у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз виплачується надбавка за тривалість безперервної роботи в наступних розмірах: до 2 років (включно) - 10%, від 2 до 4 років - 20%, від 4 до 6 років - 30%, від 6 до 8 років - 40%, від 8 до 10 років - 50 відсотків, понад 10 років - 60% посадового окладу.

ОСОБА_1 працює сестрою-господинею, а у період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року ОСОБА_1 працювала за сумісництвом молодшою медичною сестрою в Комунальній лікувально-профілактичній установі «Міський протитуберкульозний диспансер м. Костянтинівка».

Із наданих відповідачем документів вбачається, що за період роботи позивачки на посаді молодшої медичної сестри їй виплачувались вказані надбавки, проти чого не заперечувала у суді першої інстанції сама позивачка і що підтверджується розрахунковими листами про нарахування заробітної плати за цей період (а.с. 65-80).

Що стосується посади «сестри-господині», то ця посада віднесена до категорії «Технічні службовці» (Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск 78 «Охорона здоров'я», затвердженого та введеного в дію Наказом Міністерства Охорони Здоров*я України №117 від 29.03.2002 року)

За посадовою інструкцією сестри-господині, затвердженої головним лікарем КЛПУ 08 січня 2010 року, головною функцією сестри-господині є забезпечення необхідних санітарно-гігієнічних умов. Сестра-господиня повинна: забезпечувати контроль за роботою молодших медичних палатних сестер; забезпечувати зберігання та облік товарно-матеріальних цінностей, господарчих, миючих та дезинфікуючих засобів, м'якого та твердого інвентарю; здійснювати щоденний огляд відділення з перерахування інвентарю по палатам; проводити заміну білизни у хворих, спецодягу у медичних працівників, відправляти та одержувати чисту білизну з пральні; доповідати старшій медичній сестрі та іншим вищестоящим посадовим особам про всі випадки у відділенні (аварії та неполадки в роботі електропостачання, каналізації, водопостачання); заміняти дезінфектора на час відпустки; проходити медичний огляд; виконувати правила та інструкції з охорони праці, техніки безпеки та протипожежної охорони; тощо. Робочим місцем сестри-господині є комора стаціонарного відділення - 1 поверх (а.с .9-10).

Згідно із висновком Державної експертизи умов праці №10/126 від 14.11.2006 року на робочих місцях сестри-господині в КЛПУ «Міському протитуберкульозному диспансері м. Костянтинівки» відсутній безпосередній контакт з хворими на туберкульоз на протязі повного робочого дня (80% робочої зміни) (а.с. 134-136).

В подальшому, наказом №005/25 від 1 грудня 2006 року посада сестри-господині була виключена із наказу №0005/27 від 1 грудня 2004 року за висновками атестації (а.с. 38).

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції представником відповідача була надана зведена таблиця нарахування заробітної плати позивачці за основним місцем роботи ( сестри - господині) та за роботу за сумісництвом молодшою медичною сестрою за період з липня 2013 року по грудень 2015 року.

Із цього розрахунку вбачається, що в цей період позивачці нараховувалась заробітна плата як сестрі - господині із 30% надбавкою посадового окладу за роботу у шкідливих умовах праці і як молодшій медичній сестри за 0.5 ставки із доплатою 60% посадового окладу за роботу у шкідливих умовах праці, 10% надбавка за роботу із дезінфікуючими засобами і 10%( а в подальшому 20% надбавка)за перервний стаж роботи.

Допитана у якості свідка економіст «Міському протитуберкульозному диспансері м. Костянтинівки» ОСОБА_2 дала пояснення апеляційному суду з цього приводу, які узгоджуються із письмовими доказами, наданими відповідачем.

Таким чином, під час роботи позивачки молодшою медичною сестрою у період з липня 2013 року по грудень 2015 року вона отримувала всі надбавки, вказані нею в позовні заяві, а за роботу сестри - господині позивачка має право лише на отримання 30% доплати до посадового укладу, яка їй нараховувалась і виплачувалась.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачка не є лікарем, фахівцем з базовою та неповною вищою медичною освітою або професіоналом з вищою немедичною освітою, що допущений до медичної діяльності у структурних підрозділах протитуберкульозних закладів із високим ступенем ризику інфікування та захворювання на туберкульоз.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни рішення не встановлено.

Доводи апеляційної скарги позивачки фактично зводяться до обґрунтування позову, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку і підстав для переоцінки цих висновків у апеляційного суду немає.

Керуючись статями 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: