АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 615/284/16-ц Головуючий суддя І інстанції Товстолужський О. В.
Провадження № 22-ц/790/940/17 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого Шаповал Н.М.

суддів Кіпенка І.С., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ТОВ «Дата ОСОБА_3» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором № 401487898 від 31.07.2013 року в сумі 30 202 грн. 97 коп., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

В обгрунутвання позову зазначало, що 31.07.2013 року між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 401487898, відповідно до умов якого кредитор надав позичальникові кредит в сумі 20 000 грн., а позичальник, в свою чергу, зобовязаний був повернути кредит та проценти за його користування. Проте, в порушення умов договору, свої зобовязання позичальник не виконує. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_3» укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора за договором № 401487898 від 31.07.2013 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року позов ТОВ «Дата ОСОБА_3» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дата ОСОБА_3» заборгованість в сумі 30 202 грн. 97 коп., яка складається з:

- 20 000 грн. заборгованість за кредитом;

- 2 грн. 97 коп. заборгованість по відсоткам;

- 7 200 грн. заборгованість по комісії;

- 3 000 грн. штраф.

Встановлено наступний порядок виконання рішення та зарахування коштів:

- 20 000 грн. заборгованість за кредитом;

- 2 грн. 97 коп. заборгованість по відсоткам;

- 7 200 грн. заборгованість по комісії;

- 3 000 грн. штраф.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дата ОСОБА_3» витрати по справі судового збору в сумі 1 378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 представником ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Дата ОСОБА_3». Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що ТОВ «Дата ОСОБА_3» не доведено належними доказами, що банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі та належним чином, а саме провів оплату товару, з чого випливає відсутність обовязку ОСОБА_2 сплати банку грошових коштів, адже зобовязання ОСОБА_2 виникає саме після належного виконання банком своїх зобовязань за договором, а не після самого факту безпідставного перерахування грошових коштів ФОП ОСОБА_4

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що 31.07.2013 року, між ПАТ «ОСОБА_1 банк» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 401487898, згідно змісту якого, кредитор зобовязаний перерахувати кошти в безготівковій формі на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 в сумі 20 000 грн., для оплати товарів, а позичальник зобовязаний повернути кредит на сплатити проценти за його користування, що підтверджується власноручним підписом відповідача в заяві про укладення договору.(а.с.59)

Відповідно до договору факторингу від 30.09.2014 року з подальшими змінами та доповненнями, ТОВ «Дата ОСОБА_3» набув статусу нового кредитора за договорами ПАТ «Альфа-банк», серед яких є також кредитний договір № 401487898 від 31.07.2013 року, тобто, договір укладений з ОСОБА_2, а тому ТОВ «Дата ОСОБА_3» є належним позивачем у справі. (а.с.18-24)

З меморіального ордеру № 61954 від 01.08.2013 року вбачається, що ПАТ «Альфа-банк» перерахував на рахунок ФОП «ОСОБА_4В.» 20 000 грн. Призначення платежу є: оплата кредитного договору № 401487898 від 31.07.2013 року з ОСОБА_2Ю.(а.с.103)

Отже, ПАТ «Альфа-банк» виконав свої зобовязання та перерахував кошти на рахунок ФОП «ОСОБА_4В.».

Судова колегія погоджується з такими висновками суду за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_5 про визнання договорів недійсними відмовлено. Рішення набрало законної сили.

ОСОБА_2 посилалась на ту обставину, що банк не надав їй грошових коштів.

Проте, вказані посилання не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки, кредитор, відповідно до п. 2.5 умов договору, повинен був перерахувати в безготівковій формі кошти на розрахунковий рахунок ФОП «ОСОБА_4В.» в рахунок оплати за деякі товари, згідно умов специфікації.

Таким чином, ОСОБА_2 погоджуючись з умовами договору, на свій власний розсуд розпорядилась отриманими в борг коштами.

Також, судом був встановлений порядок виконання рішення та зарахування коштів.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна за таких підстав.

Встановивши порядок виконання рішення суду, суд вийшов за межі заявлених вимог, а тому у цій частині рішення суду підлягає скасуванню.

Ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 06 січня2017 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 515,80 грн. до ухвалення судового рішення у справі. (а.с. 145)

Зважаючи на викладене, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн.

Керуючись ст. 82, 303, 304, п 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2016 року змінити.

Скасувати рішення у частині встановлення порядку виконання рішення суду та зарахування коштів:

- 20 000 грн. заборгованість за кредитом;

- 2 грн. 97 коп. заборгованість по відсоткам;

- 7 200 грн. заборгованість по комісії;

- 3 000 грн. штраф.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 515,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Н.М. Шаповал

Судді колегії: ОСОБА_6

ОСОБА_7