УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна М.В., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори Вовкожи ОксаниМиколаївни, третя особа - ОСОБА_6, про скасування постанови нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтв, та за позовом ОСОБА_6 до Шостої харківської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори ВовкожиОксани Миколаївни, третя особа - ОСОБА_4, про скасування постанови нотаріуса та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Харківської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулися до суду із указаними позовами, у яких просили:

- скасувати постанову державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. від 10 березня 2015 року № 727/02-31 про відмову у видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. видати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, по Ѕ частки спадкового майна у вигляді грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що відкриті на ім'я ОСОБА_7 в публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанку Росії».

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_4 посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід ОСОБА_7, який мешкав один за адресою: АДРЕСА_1, а вони є його єдиними спадкоємцями за правом представлення, оскільки його син (батько позивачів) - ОСОБА_8, будучи єдиним спадкоємцем першої черги, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачі вказували, що за їх заявами про прийняття спадщини, нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори 19 серпня 2014 року було зареєстровано спадкову справу № 56437123, проте постановами державного нотаріуса від 10 та від 27 березня 2015 року їм відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із неможливістю встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

Вважаючи незаконними вказані постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачі просили задовольнити їх позови.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року вказані позови об'єднані в одне провадження (а. с. 83).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня

2016 року у задоволенні позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня

2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовів відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовів, виходив з того, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту для визнання права власності на спадкове майно, як скасування постанови нотаріуса про видачу свідоцтва та зобов'язання видачі відповідного свідоцтва, а з позовом про визнання права власності в порядку спадкування позивачі не зверталися.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовів з інших підстав, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, керувався вимогами ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат» та виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому строк, встановлений ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини, сплив 06 січня 2015 року, проте ОСОБА_6 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 10 березня 2015 року, у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовів з підстав пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, роз'яснивши позивачам, що вони не позбавлені права звернутися до суду із позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович