Справа №473/1575/17 14.09.2017 14.09.2017 14.09.2017
Провадження №22-ц/784/2053/17
Справа № 473/1575/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження 22-ц/784/2053/17 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без участі сторін, які належним чином повідомленні про час та місце судового розгляду, цивільну справу за апеляційною скаргою

Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Миколаївської області

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року за позовом

Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Миколаївської області

(далі Вознесенське УПФУ)

до

ОСОБА_3

про стягнення надміру виплаченої пенсії ,

у с т а н о в и л а:

У травні 2017 року Вознесенське УПФУ звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що на підставі даних електронної пенсійної справи Вознесенське УПФУ з 1 серпня 2014 по 30 вересня 2015 року виплачувало ОСОБА_3 пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 1 у підвищеному розмірі згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року в розмірі 2947 грн. щомісячно.

Розпорядженням № 126132 від 16 січня 2016 року Вознесенське УПФУ перерахувало пенсію ОСОБА_3 на підставі постанови Вищого адміністративного суду від 3 червня 2015 року відповідно до норм чинного законодавства, без підвищення пенсії відповідно до статей 1, 8 Закону № 345-УІ, з 24 червня 2015 року, у розмірі 4649 грн. 02 коп., із якої невиплачена доплата по індексації за період з 1 жовтня 2015 року по 31 січня 2016 року становить 627 грн.44 коп. ( 4649,02 - 627,44 = 4021,58 )

Ураховуючи те, що пенсія ОСОБА_3 за період з 24 червня 2015 року по 30 вересня 2015 року була виплачена на підставі рішення суду, яке втратило чинність, переплата пенсії за цей період складає 4021,58 грн. і підлягала поверненню на рахунки Пенсійного фонду України.

25 січня 2016 року Вознесенське УПФУ винесло рішення № 1 про утримання з ОСОБА_3 надміру виплачених сум пенсій в сумі 4021,58 грн, яке вона оскаржила в судовому порядку. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Рішенням комісії при Вознесенському УПФУ у Миколаївської області від 26 вересня 2016 № 5 переплата пенсії в розмірі 4021,58 була списана.

Посилаючись на те, що у квітні 2017 року ОСОБА_4 проведено доплату невиплачених сум індексації, у звязку з чим залишилась невідшкодованою частина переплати пенсії в сумі 627 грн. 44 коп., позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму надміру виплаченої пенсії.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Вознесенське УПФУ посилаючись на ті ж самі обставини, які стали підставою для звернення до суду та положення ст. 1212 ЦК України, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Так, судом встановлено,що ОСОБА_3 починаючи з 2001 року отримувала в УПФУ в м. Кіровську Луганської області пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №1, яка виплачувалась їй у підвищеному розмірі відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням УПФУ в м. Кіровську Луганської області від 1 січня 2010 року розмір пенсії позивача було зменшено, оскільки на думку УПФУ, посада хронометражиста не відноситься до посад на які розповсюджується дія ст. 8 вищезазначеного Закону.

У березні 2011 року ОСОБА_3 оскаржила дане рішення у судовому порядку.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2011 року залишено без змін постанову Кіровського міського суду Луганської області від 11 квітня 2011 року, якою було задоволено позов ОСОБА_3, визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в м. Кіровську Луганської області про зменшення розміру пенсії з 1 січня 2010 року та зобовязано нарахувати та виплатити підвищення до пенсії відповідно до ст. ст.. 1,8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці с 1 січня 2010 року.

Управління ПФУ в м. Кіровську Луганської області виконало дані рішення судів, але подало касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 3 червня 2015 року, постанову Кіровського міського суду Луганської області від 11 квітня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2011 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 щодо визнання дій УПФУ м. Кіровська Луганської області неправомірними відносно зменшення розміру пенсії та зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії - відмовлено.

В той же час, на підставі даних електронної пенсійної справи Вознесенське УПФУ з 1 серпня 2014 року по 3 вересня 2015 року виплачувало ОСОБА_4 пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 1 у підвищеному розмірі згідно ст. 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 2947 грн. щомісячно.

Отже, пенсія ОСОБА_4 за період з 24 червня 2015 року по 30 вересня 2015 року була виплачена на підставі рішення суду, яке втратило чинність, а тому переплата за цей період складала 4021 грн. 58 коп. У звязку з цим , 25 січня 2016 року управління винесло рішення № 1 про утримання з ОСОБА_3 надміру виплачених сум пенсій в сумі 4021 грн. 58 коп, яке відповідачка оскаржила у судовому порядку.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2016 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_3 до Вознесенського УПФУ про визнання рішення відповідача № 1 від 25 січня 2016 було визнано незаконним та скасоване.

В той же час, позивач у квітні 2017 року ОСОБА_4 проведено доплату невиплачених сум індексації, в звязку з чим залишилась невідшкодованою частина переплати пенсії в сумі 627 грн. 44 коп.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Пенсійного фонду від 21.03.2003 року № 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Відповідно до норм Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року за № 25-3 - переплата пенсії це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії) виплачених з різних причин понад розмір, встановлений законодавством ( п. 3).

Згідно з п. 4 вказаної постанови суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку та вимоги ст. 1212 ЦК України відповідально до норм якої, якщо особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

В той же час ст. 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Проте доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачкою отриманих коштів в сумі 627 грн.44 коп., які є пенсійною виплатою, позивачем не надано, як і не встановлено наявності рахункової помилки.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки надміру виплаченої пенсії.

Посилання апелянта на наявність рахункової помилки в розрахунку пенсії ОСОБА_3 за період з 24 червня 2015 року по 30 вересня 2015 року, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки нараховану відповідачці пенсію відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» с урахуванням індексації не можна вважати рахунковою помилкою в розумінні ст. 1215 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Миколаївської області відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: В.В. Коломієць

ОСОБА_5