Провадження №2/760/375/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Бугайчуку О.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача 1 315 139 грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором.

Посилається в позові на те, що 04 червня 2008 року між банком та відповідачем був укладений Кредитний договір №028/25-285, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 52 000 доларів США зі сплатою 13,0 % відсотків річних з кінцевим строком погашення заборгованості до 03 червня 2033 року.

В порушення умов договору відповідач кредит та відсотки за користування коштами не сплачує, в зв'язку з чим станом на 01 серпня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 53 015 доларів США 82 центи, що за курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентно 1 315 139 гривень 27 копійок.

Виходячи з того, що добровільно погасити суму боргу відповідач відмовляється, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи для вирішення питання про укладення з банком мирової угоди.

Враховуючи, що справа призначалася до розгляду чотири рази, двічі судові повістки позивачем не отримувалися, не дивлячись на те, що направлялися за його зареєстрованим місцем проживання, двічі відповідач звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи та свого наміру укласти мирову угоду, про що представник позивача до відома суду не довів, суд вважає неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між сторонами був укладений Кредитний договір №028/25-285, відповідно до п.п.1.1 якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 52 000 доларів США зі сплатою 13 % річних.

Кінцевий строк погашення заборгованості до 03 червня 2033 року.

/ а. с. 18 - 24 /

Підпунктом 1.2 договору встановлено, що кредит надавався позичальнику на купівлю нерухомості.

Згідно п. 4.4. кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.7., 3.3.8 цього договору протягом більше ніж дев'яносто днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, банк виконав умови договору, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, визначених договором.

В свою чергу відповідач умови договору не виконує, кредит та відсотки за користування коштами не сплачує, в зв»язку з чим станом на 01 серпня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 53 015 доларів США 82 центів, що на день складання розрахунку за курсом НБУ еквівалентно 1 315 139 грн. 27 коп., з яких:

- сума заборгованості за кредитом - 40 582 доларів США, що еквівалентно 1 006 699 грн. 17 коп.;

- сума заборгованості за відсотками - 12 433 доларів США 82 центів, що еквівалентно 308 440 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим до виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов укладеного з позивачем Кредитного договору, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Крім того при вирішенні спору суд враховує наступне.

Згідно ч ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

З Кредитного договору вбачається, що при його укладенні його пунктом 1.1.1 сторони дійшли згоди, що погашення кредиту мало здійснюватися щомісяця до 20 числа включно шляхом внесення зазначених у ньому сум.

При зверненні до суду позивач в обгрунтування позову та суми заборгованості надав розрахунок, з якого вбачається, що з вересня 2013 року відповідач припинив виконання умов договору.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідач, з»явившись у судове засідання 12 грудня 2016 року, отримавши копію позову та додатки до нього, до суду не з»явився, заперечень проти вимог позивача не подав, приведений позивачем розрахунок заборгованості не спростовував, як і суму боргу за умовами договору.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача.

За приписами ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в гривневому еквіваленті станом на день розрахунку.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про стягнення заборгованості за умовами договору в гривневому еквіваленті.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19 727 грн. 09 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 15,16, 509,524-526,533, 629,1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 1 315 139 грн. 27 коп. заборгованості та 19 727 грн. 09 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя