Справа № 364/1373/16-ц
Провадження № 2/364/55/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30 листопада 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 15 січня 1996 року померла його баба ОСОБА_6. За життя ОСОБА_6 заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на спадкову земельну частку (пай) було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_6, яка померла 15 січня 1996 року.

Позивач в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що 15 січня 1996 року померла ОСОБА_6, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 356922 (а.с.21). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 332092 (а.с.26).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внуком померлої ОСОБА_6, що стверджено письмовими доказами. Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6, що стверджено письмовими доказами.

Відповідно до довідок, виданих Державним нотаріусом ОСОБА_7, приватним нотаріусом ОСОБА_8 та приватним нотаріусом ОСОБА_9, спадкова справа після померлої 15 січня 1996 року ОСОБА_6 не заводилась.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину позивач не зміг у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, тому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що стверджено відмовою приватного нотаріуса ОСОБА_9 (а.с.12). Тому, позивач вимушений звернутися до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 15 січня 1996 року, на право на земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 332092.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко