Справа № 305/1287/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Фазикош Г.В., Кондора Р.Ю.,

при секретарі - Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Рахівського районного суду від 25 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 і вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

У встановлений законом строк спадщину не прийняла, оскільки не знала про смерть чоловіка, так як знаходилася за кордоном, втратила із чоловіком зв'язок, не знала про його смерть.

Просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4

Рішенням Рахівського районного суду від 25.04.2017 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове про задоволення її позову.

У запереченнях на апеляційну скаргу та в судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи - ОСОБА_5 - просила рішення суду залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не з'явились повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 109-113). Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з'явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1, перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1983, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії № НОМЕР_1 від 17.09.1983 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.07.20015 (а.с.5).

Заповіту ОСОБА_4 не вчинив.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 (справа N 6-85цс12), 04.11.2015 (справа N 6-1486цс15), від 14.09.2016 (справа за N 6-1215цс16).

Матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у відповідь на яку листом нотаріуса від 20.08.2015 № 71 роз'яснено заявниці, які документи слід надати для оформлення свідоцтва про право на спадщину (а.с. 60).

Таким чином, щонайменше у серпні 2015 року позивачу було відомо про смерть чоловіка. Проте із зазначеним позовом вона звернулась лише у липні 2016 року.

Суд першої інстанції, керуючись положеннями статей 1222, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України щодо порядку прийняття спадщини, установив, що причини, на які ОСОБА_1 посилалась як на підставу для визначення їй додаткового строку, а саме: перебування на заробітках в Угорщині, неповідомлення їй про смерть чоловіка - не можуть бути визнані поважними, тому дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім цього, як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідачами у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивачем не надано доказів щодо відмови нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину. Як зазначалось вище, у матеріалах справи міститься відповідь нотаріуса на заяву ОСОБА_1 від 20.08.2015 № 71, у якій зазначено, що у Рахівській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 21/2015, та міститься перелік документів, необхідних для оформлення свідоцтва про право на спадщину (а.с. 60).

Судом першої інстанції також зазначено, що належним відповідачем повинна була бути ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, проте позивач не заявляла клопотання про заміну неналежного відповідача.

Апелянт вважає, що ОСОБА_3 спадщину не прийняла, оскільки не отримала свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 10 ч. 4 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_3, яка є рідною сестрою померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2 року подала до Рахівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_4 (а.с.21).

Суд, вирішуючи в судовому засіданні за участю представника позивача клопотання представника ОСОБА_3 про залучення останньої в якості третьої особи без самостійних вимог, не роз'яснив представнику позивача відповідних положень щодо належного процесуального статусу особи, яка прийняла спадщину, та ухвалою від 28.09.2016 залучив ОСОБА_3 як третю особу без самостійних вимог на предмет спору (а.с.33).

В той же час, попри те, що відповідачем у даній справі дійсно повинна була бути сестра померлого - ОСОБА_3, яка подала заяву про прийняття спадщини, відмова у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини через відсутність поважних причин пропуску такого строку не порушує прав ОСОБА_3, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, рішення суду правильне по суті і справедливе, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від 25 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: