№ 201/8287/16 - ц
провадження 2/201/229/2017
УХВАЛА

03 лютого 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги при звільненні та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 червня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги при звільненні, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання. Стороною відповідача заявлено зустрічний позов про стягнення збитків, ухвалою суду вказані позови обєднані в одне провадження для їх спільного розгляду, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання про закриття провадження в справі за зустрічним позовом по п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України через неможливість розгляду вказаного зустрічного позову за непідвідомчістю спору, оскільки вказаний спір по цьому зустрічному позову підвідомчий лише господарському суду і цим судом розглядатися не може.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Зясувавши думку сторін та учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та клопотання вказаного позивача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Зустрічні позовні вимоги заявлені в рамках ЦПК України, де передбачено право позивача (відповідач за первісним позовом) на звернення до суду за захистом (ст. 3 ЦПК України), цей позивач звернувся до суду з позовом про захист прав товариства; вказаний позов прийнятий судом до провадження в передбаченому законом порядку шляхом винесення мотивованої ухвали, вимоги стосуються прав сторін та права цивільного, спір про це ще не розглянуто, справа по суті не слухалася, матеріали не досліджувалися.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, але позов вже прийнято до провадження і він в межах спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що справа з урахуванням зустрічного позову на даний час підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, прийнята до провадження правомірно, клопотання не обґрунтоване і не основане на законі, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 205, 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про закриття провадження в справі за зустрічним позовом відмовити.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя -