Справа № 390/596/16-ц
Провадження № 2/390/10/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Головацькій А.Б., Мєдвєдєвій Т.О.

за участю - прокурора Літвін А.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ФГ «Нива-Р за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький цивільну справу за позовом керівника Кіровоградської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1 та Реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фермерське господарство "НИВА-Р", про визнання незаконними і скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, зобовязання повернути земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до суду з уточненим позовом у якому просить: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 14.02.2015 № 1 1-863/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду», наказ від 17.11.2015 № 11-4183/21-15-СГ «Про внесення змін до наказу, затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду», визнати недійсним на майбутнє договір оренди землі, а саме: земельної ділянки загальною площею 66,0196 га кадастровий номер :02:000:2189 на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, укладений 30.03.2015 р. між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1, визнати недійсним на майбутнє договір оренди землі, а саме: земельної ділянки загальною площею 20,6247 га кадастровий номер :02:000:2171 на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, укладений 28.12.2015 р. між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1, визнати недійсним на майбутнє договір оренди землі, а саме: земельної ділянки загальною площею 14,1925 га кадастровий номер :02:000:2165 на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, укладений 28.12.2015 р. між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1, зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 66,0196 га, що знаходиться за адресою: Гаївська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2189, повернути земельну ділянку загальною площею 20,6247 га, що знаходиться за адресою: Гаївська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2171, повернути земельну ділянку загальною площею 14,1925 га, що знаходиться за адресою: Гаївська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:2165 та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Підставою для звернення прокурора з даним позовом є порушення інтересу держави, що відбулося внаслідок ігнорування сторонами договору встановленого порядку розпорядження земельними ділянками для ведення фермерського господарства та отримання земельної ділянки за спрощеною процедурою без проведення земельних торгів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком від 15 до 25 років, розташованих на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, для ведення фермерського господарства, після чого проект землеустрою затверджено оскаржуваним наказом і згідно договору надані в оренду три земельні ділянки. Проте, ОСОБА_1 у заявах від 14.11.2013 р. та 20.08.2014 р., що стали підставою для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, не обґрунтував належним чином розмір земельної ділянки із урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також можливостей її обробітку з огляду на наявні у заявника матеріальні та технічні можливості, що встановлено перевіркою прокуратури у ході якої зясовано, що ОСОБА_1 не має нерухомого майна, сільськогосподарської техніки, транспорту, інших засобів для обробітку землі. Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області залишено дану обставину поза увагою та не перевірено зазначені заявником обставини, що створило передумови для невиправданого, штучного використання процедури отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства, як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів. Викладені обставини свідчать, що оскаржуваний наказ прийнято з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню недійсним і скасуванню. Визнання недійсним рішення на підставі якого укладено договори оренди землі є підставою для визнання недійсним таких договорів, а тому оскаржувані договори оренди підлягають визнанню недійсними на майбутнє, а земельні ділянки поверненню.

Прокурор Літвін А.Ю. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ФГ «Нива-Р за довіреністю ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову та зазначив, що спірні накази видані згідно вимог чинного законодавства, після чого укладені договори оренди землі, які також повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підстави визнання їх недійсними відсутні, а позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Доводи позивача про відсутність у відповідача матеріальних і технічних можливостей для обробітку земельних ділянок та використання їх за цільовим призначенням є передчасними, оскільки суду надано відповідні докази, що свідчать про наявність у відповідача матеріальних і технічних можливостей для обробітку та використання спірних земельних ділянок.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області свого представника до суду не направили, проте надали суду письмове заперечення в якому зазначили, що видані Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та її затвердження відповідають вимогам чинного законодавства. Укладені договора оренди землі містить всі істотні умови визначені ст.15 Закону України "Про оренду землі", право оренди зареєстровано у встановленому законом порядку. Викладене свідчить, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім цього, визнання недійсним договору оренди землі призводить до невикористання землі та не отримання орендної плати, що відповідно зменшує надходжень до бюджету, а тому просили відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі їх представника (а.с.220).

Представник реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ в судове засідання не з»явився.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі заяв ОСОБА_1 від 14.11.2013 року із додатками, Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено накази № КР/:02:000/00000834 та № КР/:02:000/00000833 від 04.12.2013 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", якими надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 15 років, що розташовані на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельних ділянок 20,2002 та 13,7798 га, земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (а.с.21, 23).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 20.08.2014 року із додатками, Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказ № 11-1385/14-14-СГ від 02.10.2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років, що розташована на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 66,0196 га, земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у стадії меліоративного будівництва та запасі, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (а.с.25).

Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказ № 11-4183/21-15-СГ від 17.11.2015 року "Про внесення змін до наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області", яким внесено зміни до наказів № КР/:02:000/00000834 та № КР/:02:000/00000833 від 04.12.2013 року та надано в оренду ОСОБА_1 дві земельні ділянки, що розташовані на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області, загальною площею 34,8171 га терміном на 15 років (а.с.27).

Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказ № 11-863/14-15-СГ від 14.02.2015 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", яким затверджено документацію та надано в оренду строком на 25 років ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 66,0196 га (кадастровий номер :02:000:2189), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення фермерського господарства, що розташована на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області (за межами населеного пункту) ( а.с.3126).

30.03.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого останньому передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області, загальною площею 66,0196 га, кадастровий номер :02:000:2189, строком на 25 років, який зареєстровано 30.03.2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.40).

28.12.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого останньому передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області, загальною площею 20,6247 га, кадастровий номер :02:000:2171, строком на 15 років, який зареєстровано 27.01.2016 року Реєстраційною службою Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.51).

28.12.2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, згідно якого останньому передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району та області, загальною площею 14,1925 га, кадастровий номер :02:000:2165, строком на 15 років, який зареєстровано 27.01.2016 року Реєстраційною службою Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.63).

Листом № 10-28-99.4-1004/15-16 від 12.02.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомляє, що станом на 10.02.2016 року у користуванні ФГ Нива-Р в особі ОСОБА_1 обліковуються три земельні ділянки на території Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.66).

Листом № 455 від 26.02.2016 року Територіальний сервісний центр 3541 повідомляє, що за ОСОБА_1В зареєстровано транспортний засіб КамАЗ 53215 2007 року випуску. За ФГ Нива-Р транспортні засоби не реєструвалися (т.1, а.с.95).

Згідно листа № 433/06-20 від 25.02.2016 року за відомостями Кіровоградського обєднаного УПФУ Кіровоградської області у період 2015 2016 роки ФГ "НИВА-Р" не подавалась звітність з використання праці найманих працівників (а.с.96).

Згідно листа № 77/9/11-08-17 від 25.02.2016 року за відомостями Кіровоградського відділення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС України у Кіровоградській області ФГ "НИВА-Р" у 2015 році звітність за формою №1ДФ не подавалась ( а.с.97).

Державна інспекція сільського господарства в Кіровоградській області повідомила, що ОСОБА_1 та ФГ «НИВА-Р не мають зареєстрованої в інспекції сільськогосподарської та іншої техніки (а.с.98).

Юридична адреса ФГ "НИВА-Р": Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Полинкіна, 23, що підтверджено копією статуту (а.с.244).

Договір про надання послуг № 25 від 29.04.2016 року, укладений між ФГ «Нива-Р та ФГ Хлібороб-Р (а.с.161) та договір підряду про надання послуг від 10.03.2016 року укладений між ФГ Нива-Р та ТОВ АФГаївське (а.с.175) свідчать, що ФГ "Нива-Р" має матеріальні та технічні можливості для діяльності фермерського господарства, а також використання та обробітку землі.

Згідно ст.123 ч.13 ЗК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону).

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону).

Частинами другою та четвертою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Отже, спеціальний Закон України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України.

Крім того, Закон України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство», як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою без проведення земельних торгів.

В якості підстави визнання недійсним і скасування наказу від 14.02.2015 р. № 11-863/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду» та наказу від 17.11.2015 № 11-4183/21-15-СГ «Про внесення змін до наказу, затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду», які винесені Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області, позивач вказує невідповідність заяви ОСОБА_1 від 14.11.2013 року вимогам ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», а саме не обґрунтовано належним чином розмір земельної ділянки із урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також можливостей її обробітку з огляду на відсутність у заявника нерухомого майна, сільськогосподарської техніки, транспорту, інших засобів для обробітку землі. Проте, наведені вище матеріали справи свідчать, що в заяві ОСОБА_1 обґрунтовано належним чином розмір земельних ділянок із урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а після отримання в оренду земельних ділянок ФГ «Нива-Р» укладено відповідні договори, що свідчать про наявність матеріальних і технічних можливостей для діяльності фермерського господарства, а також використання та обробітку землі. Згідно ст.24 ЗУ Про фермерське господарство (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство діє на умовах самоокупності. Всі витрати господарство покриває за рахунок власних доходів та інших джерел,не заборонених законодавством. ФГ самостіно визначає напрями своєї діяльності, спеціалізацію, організує виробництво сільськогосподарської продукції,її переробку та реалізацію. На власний розсуд та ризик набирає партнерів з економічних звязків у всіх сферах діяльності,у тому числі іноземних. ФГ має право вступати в договірні відносини з будь-якими юридичними або фізичними особами,органами державної влади та органами місцевого самоврядування і тому ФГ Нива-Р мало право визначати чи потрібно для виробництва товарної сільгоспродукції мати у власності нерухоме або рухоме майно, техніку або ж наймати за договорами оренди, підряду про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ Про фермерське господарство (в редакції, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин) трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби ФГ має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором.

Також, необхідно зазначити, що Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою відповідно до статей 15-1, 122, 123 ЗК України, а також Закону України "Про фермерське господарство" на підставі заяви ОСОБА_1 і долучених матеріалів. У подальшому, Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області було прийнято оскаржуваний наказ про затвердження проекту землеустрою на підставі заяви та поданого проекту землеустрою, що відповідав вимогам ст.50 Закону України "Про землеустрій" та Закону України "Про фермерське господарство". Затверджений проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки був погоджений в порядку, встановленому ст.186-1 ЗК України. Підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на момент винесення оскаржуваного рішення, були відсутні. Отже, наведене вище свідчить, що доводи позивача про наявність підстав для визнання спірного наказу недійсним і його скасування є необґрунтованими, оскільки не доведені належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання недійсним на майбутнє договору оренди землі суд вважає необґрунтованими, оскільки встановлено, що оскаржуваний наказ, яким вирішено питання про передання земельної ділянки в оренду відповідає вимогам чинного законодавства, а договір оренди землі містить всі істотні умови визначені ст.15 Закону України "Про оренду землі", не містить порушень вимог ст.4-6, 11, 17, 19 вказаного Закону, відповідає іншим вимогам чинного законодавства, право оренди зареєстровано у встановленому законодавством порядку, а тому підстави визначені ст.ст.203, 215 ЦК України для визнання договору оренди землі недійсним відсутні. Отже, наведене вище свідчить, що доводи позивача про наявність підстав для визнання договору оренди землі недійсним є необґрунтованими, оскільки не доведені належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Зважаючи на необґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним і скасування наказу та визнання недійсним договору оренди землі, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку не підлягають задоволенню.

Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, що надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними та достатніми доказами, а тому позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки позов залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 3, 15, 16, 203, 215 ЦК України, ст.ст.1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст.4-6, 11, 15, 17, 19 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.15-1, 122, 123, 186-1 ЗК України, та, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_1 та Реєстраційної служби Кіровоградського РУЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фермерське господарство "НИВА-Р" , про визнання незаконним і скасування наказу, визнання недійсним договору оренди землі, зобовязання повернути земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: