Справа № 603/309/17
Провадження №2/603/147/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі Щвець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,1075 га, розташовану на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,2415 га, розташовану на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,1863 га, розташовану на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3. На вказане спадкове майно, спадкодавцем ОСОБА_4 складено заповіт на ім'я позивача. Після смерті ОСОБА_4, позивач з метою оформлення спадкових прав звернувся з заявою до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про дату час і місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 25.02.2010 року Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №3.

Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 25.11.2003 року, спадкодавцю ОСОБА_4 за життя на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 1,11 га, 0,19 га та 0,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Належність вищезазначених земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_4 підтверджується витягами про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданими відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області №38/86-16 від 04.02.2016 року, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016, №НВ-016, №НВ-016 від 09.02.2016 року та довідкою №254 від 05.05.2017 року, виданою Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, яку прийняв позивач ОСОБА_1, який проживав із спадкодавцем на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №254 від 05.05.2017 року, виданою Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до заповіту від 04.02.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,54 га, яка розташована на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів позивачу ОСОБА_1

Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, проте як вбачається із повідомлення Монастириської державної нотаріальної контори №469/01-16 від 11.05.2017 року, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Судом встановлено, що на день розгляду справи державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 25.11.2003 року втрачений.

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Спадкоємець ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, про що подали до суду заяви, засвідчену секретарем виконкому Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Зазначені заяви суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, зокрема, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, вищевказані заяви спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчатить про те, що їм відомо про заявлені вимоги ОСОБА_1

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Враховуючи наведене, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1233-1357 ЦК України, ст.81 Земельного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

- земельну ділянку площею 0.2415 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_2;

- земельну ділянку площею 0.1863 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_3;

- земельну ділянку площею 1.1075 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. М. Іванчук