Провадження №2/522/5271/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу квартири дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.08.2016 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу № 97/0584 від 11.10.1997 року квартири під № 44 у будинку № 14 по вулиці Гоголя в місті Одесі, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна оформлявся на Одеській універсальній товарній біржі «GIP», всі істотні умови угоди дотримані, позивач зареєструвала права власності на квартиру в ОМБТІ та РОН 30 жовтня 1997 року. Оскільки зазначений договір не був посвідчений в нотаріальному порядку, позивач не має можливості розпорядитися придбаним нерухомим майном, у зв'язку з чим просила визнати зазначений договір дійсним.

В судове засідання позивач не зявилася, будучи належним чином сповіщеною, надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти слухання справи у порядку заочного розгляду не заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, а саме: рекомендованою кореспонденцією. В судове засідання, призначене на 28.09.2017 року, відповідачі зявилися та позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання угоди купівлі продажу квартири дійсною визнали.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - з однієї сторони, та ОСОБА_1 з іншої, 11.10.1997 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу квартири під № 97/0584 від 11.10.1997 року, укладений на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» без наступного нотаріального посвідчення договору.

Підтвердженням факту виникнення права власності у позивача на вищезазначену квартиру, є реєстрація зазначеної квартири в ОМБТІ та РОН на праві приватної власності за ОСОБА_1 30 жовтня 1997 року.

Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, відповідно до п. 6 Договору купівлі-продажу нерухомого майна квартира продана за 11 000 гривень, які отримані продавцями до підписання дійсного договору і її новим власником стала: ОСОБА_1, відповідачі передали позивачу ключі від спірної квартири, після чого позивач вселилась до квартири, де й проживає по цей час.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстави для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні.

Керуючись ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 214 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу квартири дійсним - задовольнити.

Визнати договір № 97/0584 від 11.10.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під № 44 у будинку № 14 по вулиці Гоголя в місті Одесі, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - з однієї сторони та ОСОБА_1 - з іншої сторони на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» дійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.В. Тарасов

25 січня 2017 року