Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом та, з урахуванням його уточнень, просив стягнути: з відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ВАТ «НАСК «Оранта») майнову шкоду у розмірі 24 990 грн; з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») - майнову шкоду у розмірі 105 583 грн 60 коп.; з ОСОБА_5 - у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, а також з відповідачів судові витрати у загальному розмірі 21 312 грн 82 коп., 19 626 грн 85 коп. з яких - витрати на оплату правової допомоги.

Справа розглядалася в судах неодноразово.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня

2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди 24 990 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_4 у відшкодування майнової шкоди 915 грн 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта», ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 в рівних частинах судові витрати (витрати, що пов'язані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи, оплатою проведення автотоварознавчої експертизи, оплатою викликувідповідача до суду) у розмірі 1 715 грн 97 коп. на користь ОСОБА_4

Стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта» та ПАТ «Укрсоцбанк» в рівних частинах судовий збір у розмірі 259 грн 06 коп. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 08 грн

50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 19 626 грн 85 коп.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк», ВАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 10 480 грн у рівних частинах з кожного, в іншій частині цих витрат - відмовлено.

В іншій частині рішення Приморського районного м. Одеси від 24 грудня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 28 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення з ПАТ «Укрсоцбанк», ВАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_5 витрат на правову допомогу у розмірі 10 480 грн скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року залишено без змін.

Останньою ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від

01 лютого 2016 року та залишити в силі рішення апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2015 року в частині стягнення судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд при останньому перегляді справи в апеляційному порядку, виходив з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 брали участь у розгляді справи як представники ОСОБА_4 за довіреністю з 29 липня 2009 року по

18 листопада 2010 року, при цьому відсутні відомості, що вони є фахівцями у галузі права також і після укладення договору про надання правової допомоги від 18 листопада 2010 року.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 47 цього Кодексу учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу.

Згідно зі ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 29 липня 2009 року по 18 жовтня 2010 року брали участь у розгляді справи в якості представників ОСОБА_4 на підставі довіреності від 29 липня 2009 року, суд не постановляв ухвали про допуск їх до участі у справі як осіб, які надають правову допомогу, при цьому доказів в порядку ч. 1 ст. 60, ч. 1

ст. 131 ЦПК України, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є фахівцями у галузі права позивачем в суді першої інстанції надано не було, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для компенсації ОСОБА_4 в порядку ст. 84 ЦПК України витрат на правову допомогу, наданої зазначеними особами.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М.Мазур