Справа №: 398/809/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" січня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.

при секретарі - Дудченко О.Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Олександрійський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області

про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просить:

- виключити відомості про його батьківство з актового запису №2 від 16 травня 2003 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області.

Позов мотивує тим, що перебував з відповідачкою в шлюбі, який зареєстрували 15 липня 2000 року.

Після їх одруження, вони разом прожили тільки 2 тижні, тобто до 01 серпня 2000 року за адресою: АДРЕСА_1. У них почали виникати розбіжності на побутовому ґрунті, тому через два тижні він пішов від дружини та проживав окремо, винаймаючи житло.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 19 жовтня 2001 року шлюб між ними було розірвано.

В березні 2016 року він випадково дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3, де у свідоцтві про народження він записаний батьком дитини. Він не являється біологічним батьком дитини, оскільки ще до зачаття дитини вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, взагалі не спілкувались та офіційно розлучились.

Посилаючись на ст.136 СК України просить його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позові, пояснивши, що після реєстрації шлюбу вони проживали разом десь 2 неділі в гуртожитку по АДРЕСА_1. Потім він повернувся проживати до своїх батьків. Після цього вони проживали окремо одне від одного, та 19.10.2001 року розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Яке він отримав в той же день. З 27.06.2006 року він зареєстрував шлюб з іншою жінкою. На початку 2016 року він випадково дізнався, що у відповідачки є дитина, де він записаний її батьком. Заяви про реєстрацію його батьком дитини він не подавав.

Відповідачка визнає позовні вимоги щодо виключення з актового запису дитини, а саме сина ОСОБА_3, відомостей про батька. Не оспорює обставини викладені позивачем в позові та в судовому засіданні, оскільки вони відповідають дійсності. Також

пояснила, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини, заяви про визнання батьківства о РГС не подавав. Вона сама зареєструвала дитину, надавши свідоцтво про шлюб, оскільки на той час ще не отримала свідоцтва про розірвання шлюбу, а тому батьком дитини записали позивача. Вона отримала свідоцтво про розірвання шлюбу в 2004 році. Вона уже 7 років перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 Не бажає, щоб суд призначив експертизу, так як вона заявляє, що позивач не є біологічним батьком дитини.

На продовження судового розгляду 25.01.2017 року сторони та представник третьої особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд ухвалив розглянути справу у відсутність не з'явившихся осіб. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу технічними засобами не здійснюється.

Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частинами 2, 3 ст.122 СК України передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Згідно з ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Так, у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень ( ст.136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК ), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Судом встановлено наступне.

Як підтверджується матеріалами справи шлюб між сторонами було

зареєстровано 15 липня 2000 року (а.с.5), та розірвано 19 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке було видано ОСОБА_1 (а.с.6).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком у його свідоцтві про народження записаний - ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2 (а.с. 31). З копії актового запису про народження №2 від 16.052003 року вбачається, що підставою запису відомостей про батька є свідоцтво про одруження, видане Пролетарською сільською радою від 15.07.2003 року.

Відповідно до вимог ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

З пояснень сторін встановлено, що позивач - ОСОБА_1 записаний батьком дитини відповідно до ст.133 СК України (якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік батьком дитини).

Відповідачка позов щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька визнала повністю, пояснюючи при цьому, що позивач не є біологічним батьком дитини, не заперечувала того, що батько дитини записаний на підставі свідоцтва про реєстрацію шлюбу, оскільки вона тільки 01.09.2004 року отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, в підтвердження чого надала дане свідоцтво до суду (а.с. 32), а крім того зазначила про те, що вона раніше не повідомляла позивача, що він записаний батько цієї дитини.

Як позивач, так і відповідачка в судовому засіданні не заперечували того, що не мали близьких стосунків з того часу як припинили спільне життя, а саме з серпня 2001 року, що однією сім'єю не проживали, спільного господарства не вели, також відповідачка підтверджує те, що позивач не є біологічним батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на положення ч. 3 ст. 60, ч. 1 ст. 61 ЦПК України вищевказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зокрема, ч.1 ст.174 ЦПК України передбачено право відповідача визнати позов протягом усього часу судового розгляду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 9 Постанови від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що відповідно до ст., ст. 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або оспорюють заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

По даній справі суд запропонував сторонам призначити судово - генетичну експертизу, проте сторони відмовились від її проведення. Відповідачка вказала, що

повністю визнає позов, так як вона впевнена, що позивач не є батьком її сина ОСОБА_3, тому вона відмовляється від проведення судово - генетичної експертизи.

Таким чином, з пояснень відповідачки та з матеріалів справи вбачається, що відповідачка визнала позов, заявивши про це в судовому засіданні, вказавши, що позивач дійсно не є біологічним батьком її сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

А тому, суд дійшов висновку про доведеність відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, оскільки відсутність кровного споріднення між ним та дитиною сторонами не оспорювалася, відповідач не погодилась на проведення генетичної експертизи, посилаючись на те, що їй і так відомо, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком її дитини - сина ОСОБА_3.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження № 2, складеного 16 травня 2003 року виконавчим комітетом Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: