Дата документу 12.09.2017
ЄУ № 420/1222/17
Провадження №2/420/489/17
У Х В А Л А

про відстрочення сплати судового збору

12 вересня 2017 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Предстаник позивача ОСОБА_4 надав до суду клопотання, в якому просить відстрочити позивачу сплату судового збору при зверненні до суду з позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою. Своє клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що позивач не працює, не зареєстрований як безробітній, соціальну допомогу не отримує, має у власності земельну ділянку, однак орендної плати за неї не отримує, що і є приводом для звернення до суду. Коштів, які позивач отримує від ведення домашнього господарства, недостатньо навіть для забезпечення його мінімального рівня життя, тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 своєї Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи те, що майновий стан ОСОБА_2 перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, що підтверджується наданими представником позивача доказами, суд вважає за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору.

Керуючись ст. 79 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про відстрочення позивачу сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити позивачу ОСОБА_2 сплату судового збору при зверненні до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Стеценко