Справа № 523/6200/17
Провадження №4-с/523/141/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №5 м. Одеси

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №51870929, що відкрито на підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси 523/3508/14-ц, стягувач за виконавчим провадженням Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №51870929, що відкрито на підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси 523/3508/14-ц, стягувач за виконавчим провадженням Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 27.04.2017р. скаржник разом зі своїм представником ОСОБА_3 зявилася до Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області згідно з повісткою. Там дізнались, що проти неї відкрито виконавче провадження ВП № 51870929 по стягненню грошової суми на користь ПАТ «Дельта Банк» згідно з виконавчим листом № 523/3508/14-ц, а також отримали копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2016р. та копію виконавчого листа від 13.11.2014р.

Ознайомившись із вищезазначеними документами скаржниця виявила, що у виконавчому листі № 523/3508/14-ц вказано, що він діє до 10.10.2015р., тобто виконавче провадження відкрито 09.08.2016р. по вже недійсному документу і, згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2016р. має бути визнана недійсною.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відпустці. Суд вважає неявку представника скаржника не поважною, оскільки в підтвердження зазначеної заяви ним не надано будь-яких доказів.

Начальник Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, також у вказаній заяві зазначив, що виконавчий лист №23508/14-ц від 13.11.2014 року перебував на виконанні у відділі ДВС та був повернений стягувачеві 18.12.2015 року згідно п.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»., та потім 05.8.2016 року знову предявлений до виконання, тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ОСОБА_2 від 09 серпня 2016 року відкрито провадження з виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси №523/3508/14-ц. Із вказаної постанови вбачається. що заява про примусове виконання подана 05 серпня 2016 року.

Згідно ст. 12 ч. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

- предявлення виконавчого документа до виконання;

- надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Виконавчий лист № 523/3508/14-ц від 13.11.2014 виданий Суворовським районним судомм. Одеси перебував на виконанні у відділі ДВС та був повернений стягувачеві 18.12.2015 року згідно п.4ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

На теперішній час у Відділі ДВС відсутні відомості щодо сплати боргу та матеріали справи протилежного не містять.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №51870929, що відкрито на підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси 523/3508/14-ц, стягувач за виконавчим провадженням Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Керуючись ст.ст.3,4,10,11, 14, 383-389, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №51870929, що відкрито на підставі виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси 523/3508/14-ц, стягувач за виконавчим провадженням Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня оголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя