Справа № 642/7687/16-ц
Провадження № 2/642/2214/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної виконавчої служби Ленінського підрозділу міського Управління юстиції у м. Харкові про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, -

В с т а н о в и в:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить відкрити судове провадженя по даній позовній заяві, в ухвалі про відкриття судового провадження вказати розмір судового збору для неї, як для співробітника МВС зі статусом учасника бойових дій в зоні АТО, якщо законом не передбачена пільга звільнення від судового збору. Визнати за ним право власності на автомобіль марки RENAULT, моделі 21, 1987 року випуску, тип Легвоий седан-В. Скасувати арешт на вищевказаний автомобіль за виконавчим провадженням № 52145798 від 06.09.2016 року, виключивши його з Єдиного реєстру заборон відчуження рухомого майна на підставі численних неправомірних процедурних порушень та невірного застосування норм процесуального та майнового права з боку Ленінського ВДВС міського управління юстиції у м. Харкові. У винесеному рішенні дати належну правову оцінку Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за формою та за змістом.

Позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України та ухвалою суду від 07 грудня 2016 року вона була залишена без руху з наступних підстав.

Так, позивачем ОСОБА_1 заявлені вимоги майнового та немайнового характеру та в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не зазначено ціну позову.

В порушення ч. 3 ст. 119 ЦПК України позовна заява не підписана позивачем.

Крім того, відповідно вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

В порушення вимог п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначив правові підстави в частині визнання за ним права власності на спірний автомобіль, порушення його майнових прав.

Так, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, посилаючись, що його майнове право було порушено, посилаючись також при цьому на генеральну довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровану в реєстрі за № 424, згідно якої власник спірного автомобіля ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси з питання вчинення правочинів щодо користування та розпорядження спірним автомобілем. Строк дії довіреності до 10 березня 2021 року.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. Враховуючи те, що ОСОБА_3 померла 25 червня 2011 року, представництво, надане від її імені ОСОБА_1 припинилось того ж дня, та довіреність втратила чинність, у зв'язку з чим ОСОБА_1 втратив право на вчинення правочинів щодо користування та розпорядження спірним автомобілем.

Крім того, з матеріалів, наданих до позову вбачається, що співласником спірного автомобіля є ОСОБА_4, про що також позивач зазначає у позові.

На підставі викладеного, суд зазначає, що необхідно визначитися з колом осіб за вищевказаним позовом, чиї майнові права та інтереси порушені.

Також суд звертає увагу про необхідність уточнити прохальну частину позову згідно вимог ст. 16 ЦК України.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу судом був наданий термін у 5 (п'ять) днів з моменту одержання данної ухвали.

Судом направлялась на адресу ОСОБА_1 вищевказана ухвала, але він поштову кореспонденцію не отримує, не цікавиться своїм позовом тривалий час та до суду повертаються конверти зі зворотнім повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки до теперішнього часу позивач не виконав указівки суду та не усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду від 07.12.2016 року, не цікавиться позовом тривалий час, а тому позов необхідно визнати неподаним та повернути позивачу.

Згідно ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений термін виконає вимоги, визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України, позовна заява вважається поданою у день первісного її представлення в суд. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державної виконавчої служби Ленінського підрозділу міського Управління юстиції у м. Харкові про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту - повернути як неподану.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Вікторов