Справа № 738/2272/16-ц
№ провадження 2/738/136/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Слісар А.В.

секретаря Минець П.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа - Менська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа - Менська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Мотивувала свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно є позивач. Інших спадкоємців нема. Фактично прийнявши спадщину, позивач звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв'язку з цим, позивач звернулась до Менського районного суду Чернігівської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої сторони - Менської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Пам'ять Леніна Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно є позивач ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 прийняла спадщину так як вступила в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №854 від 25.11.2016 року виданою виконкомом Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області.

Звернувшись до Менської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить наявна в матеріалах справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2986/02-31 від 15.12.2016 (а.с.15).

Згідно із законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" кожна сільська рада вела за встановленими формами по господарські книги (ст. 13 даного закону).

Відповідно до виписки з погосподарської книги виданою Куковицькою сільською радою Менського району Чернігівської області зазначено, що станом на 1991 рік, в будинку по АДРЕСА_1, номер об'єкта погосподарського обліку № 506 (книга № 12), одна проживала та була зареєстрована з 1980 року ОСОБА_2 - голова домогосподарства.

Згідно п. 6 (а) постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військові службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Таким чином, право власності на майно колгоспного двору, що розташоване в АДРЕСА_1 збереглось за ОСОБА_2.

Встановлено, що будівництво будинку та надвірних споруд було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1922 року. У даному кодексі відсутні положення щодо обов'язкової державної реєстрації новозбудованого домогосподарства та положення, які б регулювали відносини пов'язані з колгоспними дворами.

Оскільки у судове засідання надана довідка відповідно до якої житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, був господарським двором станом на 1991 рік, то відносини мають регулюватися положеннями Цивільного кодексу Української радянської соціалістичної республіки у редакції 1963 року (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року зазначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З введенням в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до довідки № 354 виданої КП «Чернігівське МБТІ Чернігівської обласної ради» від 14.12.2016 слідує, що станом на 31.12.2012 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 14).

Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлено 08.12.2016 (а.с. 10-13).

Згідно із звітом про оцінку майна житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 має загальну вартість 17976 грн. 00 коп. (а.с.16-32).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок", ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 31, 57, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Куковицької сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа - Менська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове нерухоме майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця - матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1, загальною вартістю 17976 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Слісар