Провадження № 2/279/268/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Моголівця І.А.

з участю секретаря Аллахвердієвої Ю.С.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення неповернутої суми позики та заборгованості за несплачені проценти,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 неповернутої суми позики в розмірі 394 949,64 грн., та несплачені проценти за користування позикою в розмірі 414 697,12 грн., судового збору в розмірі 6890 грн.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2014 року між ним та відповідачами в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в письмовій формі був вчинений правочин, який за своїм змістом відповідає договору позики, за яким він передав відповідачам у власність грошові кошти в сумі 15 000 доларів США, які зобов'язувались повернути йому таку ж саму грошових коштів (суму позики) через один рік.

Також за умовами укладеного договору позики відповідачі зобов'язались щомісячно кожного 1-го числа місяця сплачувати йому 5 процентів від отриманої суми позики, щомісячно сплачувати 750 доларів США, що підтверджується розпискою від 12.12.2014 року, яка власноручно написана та підписана відповідачами.

Оскільки відповідачі, в порушення взятих на себе зобов'язань з моменту укладення договору позики з 12.12.2014 року неправомірно не сплачують належні йому щомісячні 5 процентів від отриманої суми позики і сума позики в розмірі 15 000 доларів США, станом на 12.12.2015 року йому не повернута.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів з відповідною вимогою про повернення коштів, однак відповідачі борг та процентів не повертають і в зв'язку з цим він вимушений звернуся до суду з позовом.

Тому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму неповерненої позики в розмірі 394949,64 гривні, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15.09.2016 року (1 долар США =26,329976 гривень) складає 15 000 доларів США. та суму заборгованості за несплачені проценти в розмірі 414697,12 гривень, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15.09.2016 року ( 1 долар США = 26,329976 гривень) складає 9750 доларів США. Стягнути солідарно з відповідачів сплачений ним судовий збір в розмірі 6890 гривень.

Позивач надав суду заяву,в якій просить справу розглянути в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Просив зменшити суму боргу на суму 30 000 гривень, які були йому відшкодовані відповідачами.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали суду заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги визнають.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що дійсно 12.12.2014 року сторони уклали договір позики, згідно з умовами якого відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позичили у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США під 5 % в місяць на один рік, що підтверджується власноручно складеною розпискою відповідачів та їх підписами (а.с. 10).

Статею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, що передбачено ч. 1 ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

15 квітня 2015р. відповідачам було надіслано вимогу про повернення заборгованості за несплачені щомісячні проценти за останні 4 місяці в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на дату подання даної вимоги (100 доларів США = 2 344 гривень), складає 70 320 гривень. (а.с. 12-13). Разом з тим, відповідачами дана вимога була проігнорована, а заборгованість за несплачені щомісячні проценти так і не була сплачена.

21травня 2015р. відповідачам було надіслано вимогу про повернення основної суми позики в розмірі 15 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на дату подання даної вимоги (100 доларів США = 2 125 гривень), складає 318750 гривень, а також погашення заборгованості за несплачені щомісячні проценти за останні 5 місяців в сумі 3750 доларів США. (а.с. 23-24). Однак дана вимога відповідачами була проігнорована, а заборгованість за несплачені щомісячні проценти та сума позики не сплачена, в зв'язку з чим позивач 19 вересня 2016 року звернувся з позовом до суду.

Згідно ст.1049,ч.1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 25 квітня 2012р. у справі №6-24 ц 12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов'язання.

Про обов'язок відповідачів щодо повернення позики свідчить сам зміст розписки, яким передбачено отримання коштів в сумі 15 000 доларів США зі сплатою щомісячно кожного 1-го числа місяця 5 процентів від отриманої суми позики, тобто 750 доларів США. Суму позики позичальники зобов'язувалися повернути позикодавцю в строк до 12.12.2015 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми боргу за договором позики та процентів за час користування позикою є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позов відповідачами визнаний в повному обсязі.

Розмір процентів, визначений позивачем за час користування позикою з 12.12.2014 року по 15.09.2016 року, перевірений судом і розрахований вірно. Отже, сума позики, яка підлягає стягненню з відповідачів, разом з процентами за користування позикою у гривневому еквіваленті на дату подання позову складає в розмірі 394949,64 гривні, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15.09.2016 року (1 долар США =26,329976 гривень) складає 15 000 доларів США. та суму заборгованості за несплачені проценти в розмірі 414697,12 гривень, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15.09.2016 року (1 долар США =26,329976 гривень) складає 9750 доларів США.

Позивач зменшив суму позики в розмірі 30 000 гривень, в зв'язку з добровільним відшкодуванням відповідачами.

Згідно ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути сплачені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890 грн.

Керуючись ст.ст. 202,207,543,525,526,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,212,213,215 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення неповернутої суми позики та заборгованості за несплачені проценти и задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики та відсотки за користування позикою в розмірі 779 646,76 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 3 445 гривень з кожного, що були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя Коростенського міськрайонного суду І.А.Моголівець