Справа № 138/974/17
Провадження №:2/138/496/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 серпня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона є власником квартири № 1 у житловому будинку № 22, що знаходиться по вул. Радгоспній (нова назва «Вишнева»). Після придбання вказаної квартири позивач почала проживати у не зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За згодою позивача ОСОБА_3 був зареєстрований в вищезазначеній квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності. Однак сімейне життя між сторонами не склалося і в 2008 році вони припинили сумісне проживання , однак відповідач з квартири відмовився виселитися.

Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує вимоги позивача, вона звернулась до суду зі вказаним позовом та просить, виселити з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на те, що квартира№1 по вул. Радгоспній (нова назва «Вишнева») 22 належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 13 жовтня 2001 року. Відповідач був зареєстрований у ній за згодою позивача, коли вони проживали спільно, однією сімєю без реєстрації шлюбу. Після припинення сумісного проживання, а саме з 2008 року відповідач відмовився добровільно знятись з реєстрації та виселитись з квартири. Крім того він почав влаштовувати скандали, ображає позивача та її дітей чим створив нестерпні умови проживання в доній квартирі. Враховуючи викладене просять виселити ОСОБА_3 з вказаної квартири.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши думку позивача її представника, відповідача, дослідивши матеріали, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_1 є власником квартири №1 по вул. Радгоспна (нова назва «Вишнева») № 22, що в місті Могилів-Подільському Вінницької області. Дана обставина підтверджується договором дарування від 13 жовтня 2001 року серії АЕЕ №500327(а. с.7).

Сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, тому відповідача за згодою позивача було зареєстровано у вказаній квартирі, що підтверджується копією домової книги (а.с.5,6).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Як слідує з позову, відповідач добровільно не звільняє квартиру, яка належить позивачу, крім того створює нестерпні умови проживання у даній квартирі.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводить добровільно або в судовому порядку.

В порядку ч. 4 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Стаття 55 Конституції України наділяє кожну особу право захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань.

Враховуючи викладене суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зокрема, зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 1, яка знаходиться в будинку під номером 22, розташованому на вул. Радгоспній (нова назва «Вишнева») в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, а відповідач самовільно займає без дозволу позивача дану квартиру, чим порушує її право на володіння, користування та розпорядження таким майном.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 116, 150, 190 Житлового Кодексу Української РСР, ст. 319 ЦК України, ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з квартири №1 по вул. Вишневій (стара назва вулиця Радгоспна), 22, що в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, сплачений нею судовий збір за подання позову до суду в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: