Номер провадження: 2-др/785/4/17
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.01.2017 року м. Одеса
Колегія суддiв судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Гірняк Л.А.,
при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» щодо ухвалення додаткового рішенняпо справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділу державної виконавчої служби Нововодолажського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції Харківської області про визнання права власності на автомобіль та виключення його з акта опису і арешту майна, -
В провадженні апеляційного суду Одеської області знаходилась апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділу державної виконавчої служби Нововодолажського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції Харківської області про визнання права власності на автомобіль та виключення його з акта опису і арешту майна.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.11.2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року було задоволено. Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ВДВС Нововодолажського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції Харківської області про визнання права власності на автомобіль та виключення його з акта опису і арешту майна було вирішено відмовити (а.с. 162-165).

23.12.2016 року від ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 1378,00 грн у якості відшкодування судових витрат.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи. При цьому, колегія суддів враховує, що спір по суті було вирішено, перевірка законності судового рішення була проведена, а предметом судового розгляду в цьому засіданні є вирішення питання про стягнення судового збору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, судова колегія дійшла висновку, що є підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» було подано апеляційну скаргу та сплачено за подання цієї скарги судовий збір у сумі 1378,00 грн, що підтверджується квитанцією № 122D7019F3 від 01.09.2016 року (а.с. 81), а також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 100). Однак, 28.11.2016 року апеляційним судом Одеської області під час винесення рішення по справі не було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору

Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п.п. 2,4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як зазначено в ч. 5 цієї ж статті якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також те, що справа по суті була розглянута та було ухвалено рішення є підстави для задоволення поданої заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та стягнення з ОСОБА_2 судового збору у сумі 1378 грн. в порядку ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 220, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» щодо ухвалення додаткового рішення- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: 68100, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Додаткове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Є.С. Сєвєрова

Л.А. Гірняк