Ухвала

іменем україни

06 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6 500 доларів США на споживчі цілі строком до 19 грудня 2027 року зі сплатою 11,04 % річних. Того ж дня, для забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору, між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1. Позичальник порушив умови кредитного договору, а тому у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 02 березня 2016 року становить 1 864,84 доларів США, що еквівалентно 50 500 грн.

Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити з будинку усіх мешканців.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2016 року, позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 1 864,84 доларів США, що еквівалентно 50 500 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, за початковою ціною, визначеною в договорі іпотеки - 50 500 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Зазначено, що рішення в частині звернення стягнення не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить змінити судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виселення та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог.

У решті судові рішення не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 19 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6 500 доларів США на споживчі цілі строком до 19 грудня 2027 року зі сплатою 11,04 % річних.

19 грудня 2007 року, для забезпечення виконання кредитних зобов'язань, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1. Іпотечне майно не було придбано за рахунок кредиту.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2015 року з позичальника на користь банку стягнуто заборгованість за кредитом станом на 09 вересня 2015 року в розмірі 5 064,81 доларів США.

Позичальник порушив умови кредитного договору, а тому у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 02 березня 2016 року становить 1 864,84 доларів США, що еквівалентно 50 500 грн.

Судом також встановлено, що наданий в іпотеку будинок, загальною площею 53,5 кв. м, житловою площею 32,2 кв. м, є місцем постійного проживання відповідача та її сім'ї, іншого місця проживання вони не мають.

За змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про виселення з переданого в іпотеку житлового приміщення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що відповідач передала в іпотеку будинок, придбаний не за рахунок кредиту, а тому підстави для виселення відповідача та членів її сім'ї із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла відсутні.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про виселення. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 01 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про виселення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

О.С. Ткачук

О.В.Умнова