АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/341/17 Головуючий 1 інст. - Куст Н.М.
Справа № 624/683/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

іменем України

18 січня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - Зольнікової Віти Олександрівни на ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2016 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_5 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат Зольнікова В.О., діючи на підставі договору про надання правової допомоги від 01.08.2016 року в інтересах боржника ОСОБА_3, просить скасувати ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2016 року і відмовити ОСОБА_5 у прийнятті заяви про видачу судового наказу та роз'яснити їй, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу адвокат Зольнікова В.О. вказує на те, що суд розглянув її заяву про скасування судового наказу без участі сторін, що висновок суду про отримання 23.11.2013 року боржником ОСОБА_3 копії судового не відповідає дійсності, оскільки в поштовому повідомленні про отримання 23.11.2013 року копії судового наказу, надісланого судом за адресою місця реєстрації ОСОБА_6 розписався не ОСОБА_3, що в дійсності в квартирі АДРЕСА_1 проживає його родина, а він з новою дружиною проживає за іншою адресою. Адвокат Зольнікова В.О. також стверджує, судовий наказ у будь-якому випадку підлягає скасуванню, так як з тексту наказу вбачається спір про право, оскільки сума аліментів не є безспірною, що суд не з'ясував обставини, передбачені ст.ст.182-184 СК України щодо майнового стану платника аліментів, наявності у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Крім того, заявниця перешкоджає ОСОБА_3, бачитися зі своєю дитиною, перешкоджає приймати участь у її вихованні, хоча він періодично надавав матеріальну допомогу ОСОБА_5 в натуральній формі, подарунками.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, причину неявки не повідомив.

Адвокат Зольнікова В.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити, вказуючи, що поштовому повідомленні про отримання копії судового наказу розписалася його мати, що ОСОБА_3 фактично проживає за іншою адресою, хоча залишився зареєстрованим з батьками в квартирі АДРЕСА_1, про існування судового наказу довідався лише у вересні 2016 року.

Заявник ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнала, вважає ухвалу суду постановленою у відповідності із законом.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, а особами, які беруть участь у справі, не заперечуються, що від шлюбу, який був зареєстрований 15.07.2007 року Медведівською сільською радою Кегичівського району та розірваний за рішенням Кегичівського районного суду від 30.03.2011 року, сторони мають доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю ОСОБА_8 в селі Медведівка та знаходиться на її утриманні.

18 липня 2013 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою в якій просила видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 на її користь аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня подачі заяви, вказуючи, що батько дитини не бажає добровільно виконувати свої обов'язки, не надає матеріальної допомоги.

На підтвердження зазначених у заяві обставин ОСОБА_5 долучила до заяви копію паспорта з записом про реєстрацію місця проживання та реєстрію шлюбу з ОСОБА_6, копію свідоцтва про народження, довідку ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Харкова про ІН боржника, копію рішення суду про розірвання шлюбу, довідку голови Медведівської сільради про її проживання з дочкою в селі Медведівка. (а.с.1-6).

На запит суду, здійснений у відповідності до вимог ч.6 ст.100 ЦПК України, орган реєстрації повідомив, що боржник ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Саме за цією адресою, вказаною заявником та органом реєстрації на запит суду, на ім'я боржника ОСОБА_6 суд у даній справі і надсилав рекомендованими листами поштову кореспонденцію.

14.09.206 року адвокат Зольнікова В.Л., діючи за договором в інтересах ОСОБА_3, звернулася до Кегичівського районного суду із заявою про поновлення строку на подання заяви та скасування судового наказу, вказуючи, що ОСОБА_3 копію судового наказу не отримував, що фактичне проживає не за місцем реєстрації, що в матеріалах вбачається спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження, що ОСОБА_5 не дає можливості боржнику бачитися з донькою, перешкоджає батьку приймати участь у вихованні дитини.

Повідомивши належним чином сторони та адвоката Зольнікову В.О. про час та місце судового засідання з розгляду заяви адвоката, суд постановив 29.09.2016 року ухвалу, якою залишив без розгляду заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу.

Колегія суддів погоджується з вказаною ухвалою суду, оскільки вона обґрунтована і постановлена з додержанням вимог закону.

Вирішуючи питання, зазначені у заяві представника боржника ОСОБА_3, суд першої інстанції надав вичерпну правову оцінку доводам адвоката Зольнікової В.О. і підстави для ухвалення іншого судового рішення відсутні.

Заява ОСОБА_5 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку була подана у відповідності до п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України, яка передбачає право заявника на отримання аліментів у такий спосіб. Вказаною нормою передбачено, що скористатися цим правом заявник може лише за умови, якщо вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших осіб.

Матеріали справи не містять даних, а відповідач и його адвокат не надали доказів про наявність таких перешкод, ОСОБА_3 батьківство не оспорює.

Згідно вимог ч.4 ст.104 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітка про відсутність боржника за вказаною адресою.

Як свідчать матеріали справи і не заперечується боржником та адвокатом Зольніковою В.О., суд першої інстанції, виконуючи вимоги ст.104 ЦПК України, зважуючи на повернення первісної кореспонденції, повторно надіслав рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 копію судового наказу з додатками, які були отримані адресатом, згідно повернутого суду підприємством УДППЗ «Укрпошта» повідомлення, 23.11.2013 року (а.с.16).

Доводи адвоката Зольнікової В.О. про те, що у вказаному поштовому повідомленні про вручення 23.11.2013 року ОСОБА_3 копії судового наказу з додатками не його підпис, а його матері, що ОСОБА_3 на той час був лише зареєстрований за вказаною у поштовому повідомленні адресою, а фактично проживав у іншому місці, є лише її припущенням, належними доказами не забезпечені і висновків суду не спростовують.

Навіть у разі доведення факту отримання 23.11.2013 року адресованих ОСОБА_3 копії судового наказу з додатками не ним особисто, а його матір'ю, про що стверджує представник боржника, ця обставина, з огляду на приписи ст.77 та ч.4 ст.104, не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки у відповідності до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, кореспонденція, направлена рекомендованим листом, вручається адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано і у відповідності до вимог ч.2 ст.105-1 ЦПК України постановив 29.09.2016 року ухвалу про залишення без розгляду заяви боржника ОСОБА_3 про поновлення строку та скасування судового наказу.

За таких обставин апеляційний суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає без змін ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 29.09.2016 року, оскільки суд першої інстанції постановив вказану ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п. ч.1 ст.312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Зольнікової Віти Олександрівни - відхилити.

Ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський