КОПІЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 688/3056/15-ц
Провадження № 22-ц/792/85/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Лапко Ю.В.

з участю: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду від 2 серпня 2016 року цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом до ОСОБА_1 . військова частина НОМЕР_1 зазначала, що з 05.02.2004 р. по 30.09.2011 р. відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника сховища відділу зберігання артилерійського озброєння. У зв`язку із звільненням з військової служби відповідач відповідно до наказу командира військової частини від 05.04.2011 р. здійснив передачу військово-технічного майна, яке знаходилось у нього на відповідальному зберіганні. Під час прийому передачі військово-технічного майна було виявлено нестачу виробів 9П148 та 911137 та іншого майна, яке знаходилося у нього на відповідальному зберіганні на загальну суму 70271 грн. 61 коп., чим відповідач спричинив шкоду державі. Після звільнення з лав збройних Сил України відповідач з 03.10.2011 р. був прийнятий на роботу у військову частину НОМЕР_1 і за період з 03.10.2011 р. по 01.08.2013 р. із заробітної плати ОСОБА_1 утримано 8418 грн. 43 коп.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2014 р. з ОСОБА_1 на користь військової частини стягнуто 61853 грн.18 коп. матеріальної шкоди.

21 квітня 2014 року на підставі заяви відповідача щодо додаткової службової перевірки для визначення правильності нарахування суми, яка підлягає стягненню за акумуляторні батареї, був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 23 про проведення службової перевірки. Під час проведення службової перевірки було встановлено, що необхідно провести донарахування 68 шт. акумуляторних батарей на загальну суму 9677 грн. 36 коп.

Тому, військова частина НОМЕР_1 просила суд стягнути з відповідача 9677 грн 36 коп. матеріальної шкоди.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 2 серпня 2016 року позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду у розмірі 9677 грн 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду.

На підтвердження незаконності рішення суду зазначається про порушення норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись в суд з позовом військова частина НОМЕР_1 не обґрунтувала, чому за нестачу акумуляторних батарей повинен відповідати саме ОСОБА_1 , оскільки на той період відповідач уже не працював і не служив у військовій частині НОМЕР_1 . Крім того, ці акумуляторні батареї на момент звільнення відповідача з військової служби знаходилися на відповідальному зберіганні у начальника сховища працівника ЗСУ ОСОБА_2 . Тому, ОСОБА_1 , як матеріально відповідальна особа не мав жодного відношення до нестачі акумуляторів. На момент звільнення з військової служби відповідач, як начальник сховища, здав все військово-технічне майно, яке перебувало на його відповідальному зберіганні, по актах. В актах прийому-передачі акумуляторні батареї не були вказані в нестачі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що з 5 лютого 2004 року по 30 вересня 2011 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника сховища відділу зберігання артилерійського озброєння.

У зв`язку із звільненням з військової служби за станом здоров`я відповідач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2011 р. № 136 здійснив передачу військово-технічного майна, яке знаходилось у нього на відповідальному зберіганні.

Під час прийому-передачі військово-технічного майна було виявлено нестачу виробів 9П148 та 911137 та іншого майна, яке знаходилося у нього на відповідальному зберіганні, на загальну суму 70271 грн. 61 коп.

Після звільнення з лав Збройних Сил України ОСОБА_1 з 03.10.2011 р. був прийнятий на роботу у військову частину НОМЕР_1 та за період з 03.10.2011 р. по 01.08.2013 р. із заробітної плати ОСОБА_1 утримано 8418 грн. 43 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2013 р. № 136 ОСОБА_1 звільнено з роботи з 01.08.2013 р. на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2014 р. з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 стягнуто 61853,18 грн. матеріальної шкоди.

20 січня 2014 року відповідач звернувся до командування частини щодо додаткової службової перевірки для визначення правильності нарахування суми, яка підлягає стягненню за акумуляторні батареї. На підставі заяви відповідача був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 23 від 21.04.2014 р. про призначення службової перевірки по факту звернення ОСОБА_1 .. Під час проведення службової перевірки було встановлено, що загальна кількість акумуляторних батарей, на які необхідно провести донарахування - 68 штук на загальну суму 9677 грн. 36 коп.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що з вини начальника сховища ОСОБА_1 , як особи яка несе повну матеріальну відповідальність за збереження військово-технічного майна, виникла нестача майна на суму 9677 грн 36 коп., суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь військової частини вказаної суми коштів.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 5 лютого 2004 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника сховища відділу зберігання артилерійського озброєння.

На виконання наказу командира військової частини № 136 від 05.04.2011 р., з зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з військової служби, було призначено комісію для прийому-передачі озброєння і військово-технічного майна у відділі зберігання артилерійського озброєння.

Під час прийому-передачі військово-технічного майна було виявлено нестачу виробів 9П148 та 911137 та іншого майна, яке знаходилося у на відповідальному зберіганні ОСОБА_1 , на загальну суму 70271 грн. 61 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2011 р. № 168 старшину ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини з 30 вересня 2011 року.

Після звільнення з військової частини ОСОБА_1 з 03.10.2011 р. був прийнятий на роботу у військову частину НОМЕР_1 та за період з 03.10.2011 р. по 01.08.2013 р. із заробітної плати ОСОБА_1 утримано 8418 грн. 43 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2013 р. № 136 ОСОБА_1 звільнено з роботи з 01.08.2013 р. на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2014 р. з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 стягнуто 61853,18 грн. матеріальної шкоди.

20 січня 2014 року відповідач, не погоджуючись із законністю нарахування військовою частиною НОМЕР_1 сум нестачі АКБ, звернувся до командування частини щодо додаткової службової перевірки для визначення правильності нарахування суми, яка підлягає стягненню за акумуляторні батареї.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 23 від 21.04.2014 р. про призначення службової перевірки по факту звернення ОСОБА_1 призначено службову перевірку по факту цього звернення, яке викладене в заяві ОСОБА_1 від 20.01.2014 р.

Згідно акту службової перевірки по факту звернення громадянина ОСОБА_1 від 10.02.2014 р. встановлено, що на ОСОБА_1 потрібно провести донарахування на суму 9677 грн. 36 коп. - вартість 68 штук акумуляторних батарей.

Вказаний акт складений помічником командира частини з матеріально-технічного забезпечення майором ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись в суд з позовом про відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 посилалася на акт службової перевірки по факту звернення гр. ОСОБА_1 від 10.02.2014 р. та відомість визначення залишкової вартості військового майна від 26.02.2014 р.

При цьому, як видно зі змісту вказаного акта, висновки робилися: «…зі слів працівника ЗСУ ОСОБА_2 ….»; на припущеннях: «враховуючи, що багато виробів було видано…, а пономерний облік АКБ не вівся, можливо 18 шт. 12СТ-85 та 7 шт. 12СТ-70 закріпити за виробами 9П148 ІІ категорії…», «…враховуючи, що багато виробів було видано…, а пономерний облік АКБ не вівся, можливо 22 шт. 12СТ-70 закріпити за виробами 9П137 ІІ категорії…».

З відомості визначення залишкової вартості військового майна від 26.02.2014 р., видно, що акумуляторні батареї, нестача яких ставиться у вину ОСОБА_1 , на окремому бухгалтерському обліку не знаходилися (а.с.19).

Будь-яких інших доказів, крім акту службової перевірки та вказаної відомості, які б підтверджували вину відповідача ОСОБА_1 у заподіянні шкоди військовій частині НОМЕР_1 нестачею акумуляторних батарей, зокрема, первинних даних бухгалтерського обліку, матеріалів інвентаризацій, які б виявили нестачу чи лишки військового майна, в матеріалах справи не має.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_1 суду апеляційної інстанції були надані наряд №ЧКМ/6-94 від 14.06.2006 р. та витяг з книги по прийому та видачі батарей по підрозділах.

Проте, і вказані письмові докази не свідчать про нестачу акумуляторних батарей з вини ОСОБА_1 , а наряд №ЧКМ/6-94 від 14.06.2006 р. підтверджує доводи відповідача, що АКБ 12СТ-70 в кількості 83 шт. та 17 шт. АКБ 12СТ-90 14.06.2006 р. були здані ним на металобрухт у військову частину НОМЕР_2 .

За таких обставин, апеляційний суд не має підстав вважати, що ОСОБА_1 допустив нестачу майна на суму 9677 грн 36 коп., а тому відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди з відповідача.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати, а у задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди слід відмовити.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішенням є, згідно п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі апеляційної скарги на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду від 2 серпня 2016 року ОСОБА_1 оплатив 267 грн 96 коп. судового збору.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача слід стягнути 267 грн 96 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду від 2 серпня 2016 року скасувати, а в задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Суддя: Суддя:

підпис підпис підпис

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

=================================================================

Головуючий у І інстанції Цідик А.Ю.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 30