Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Апалькової О.М.

при секретарі Цукановій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, третя особа Державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним вище позовом.

В обґрунтування позову послалася на те, що 13.04.2016 року помер її чоловік ОСОБА_4 у власності якого перебувала квартира АДРЕСА_1. Крім неї спадкоємцем після чоловіка є їх донька ОСОБА_2, яка на момент смерті батька була зареєстрована та проживала разом з ними в квартирі АДРЕСА_2, яка вважається такою, що прийняла спадщину.

21.12.2016 року вона звернулася до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак була усно повідомлена нотаріусом про те, що на квартиру АДРЕСА_3 накладено арешт.

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, арешт накладено на підставі постанови 8455/44 від 16.12.2003 року, виданої Державною виконавчою службою ОСОБА_3 РУЮ.

Звернувшись до комунального підприємства «Нерухомість-П», на яке до 01.01.2013 року було покладено обовязки щодо державної реєстрації нерухомого майна, вона отримала копію постанови державного виконавця Міженіної О.В. від 16.12.2003 року про зняття арешту з квартири, яка належить - ОСОБА_4, що розташована: АДРЕСА_4.

26.12.2016 року вона звернулася до ВДВС ОСОБА_3 РУЮ з листом про проведення перевірки законності накладання арешту на квартиру, яка належить померлому чоловіку та зняття арешту з майна.

28.12.2016 року отримала відповідь начальника ВДВС ОСОБА_3 РУЮ ОСОБА_5 за № 5593/02, якою їй розяснено, що відповідно перевірки даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень було встановлено, що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_4 на виконанні у відділі не перебував. Проте, згідно наданої нею копії постанови ВДВС ОСОБА_3 РУЮ про зняття арешту з майна від 16.12.2003 року було встановлено, що у 2003 році на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-317/2003 року, виданий 01.04.2013 року Приазовським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 КПЖГ суми боргу у розмірі 394,95 грн. Перевірити законність накладання арешту на вказане майно неможливо, у звязку з тим, що виконавчі документи, які були завершені та передані до архіву у 2003 році знищені по причині закінчення строку їх зберігання.

13 січня 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 із заявою про оформлення спадщини після смерті чоловіка, однак постановою від 13.01.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії із-за того, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, дію якого припинено з 01.01.2013 року наявні записи про накладання арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5, реєстраційний номер запису: 2010541 від 26.05.2005 року та реєстраційний номер запису: 2010524 від 26.05.2005 року, підстава: постанова 8455/44 від 16.12.2003 року ОСОБА_3 виконавчої служби.

Отже, незважаючи на формальне зняття арешту з квартири постановою державного виконавця вона фактично залишається заарештованою по причині неможливості внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей про зняття арешту з квартири.

Тому просить суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_6, власником якої є ОСОБА_4, померлий 13 квітня 2016 року.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, належним чином сповіщена про день та час розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.25).

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не зявилася, хоча належним чином сповіщена про день та час розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_3 районний відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не прибув, належним чином сповіщений про день та час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.26).

Третя особа державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не прибув, належним чином сповіщений про день та час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.23).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини:

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 15 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 31 (а.с.7) ОСОБА_4 помер 13 квітня 2016 року з яким ОСОБА_1 з 23.07.1977 року знаходилася у шлюбі, зареєстрований Гірсівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про укладанні шлюбу зроблено запис № 8 (а.с.8).

На підставі договору купівлі-продажу № 2118 від 24.11.1992 року, посвідченого ОСОБА_3 селищною радою та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації (а.с.9) видно, що власником квартири АДРЕСА_7 є ОСОБА_4.

Постановою державного виконавця відділу ОСОБА_3 районного ВДВС ОСОБА_3 районного управління юстиції у Запорізькій області від 16.12.2003 року знятий арешт з квартири, що належить ОСОБА_4, розташована за адресою: АДРЕСА_8 (а.с.13).

Повідомленням ОСОБА_3 районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 21.12.2016 року № 5293/02 (а.с.12) ОСОБА_1 повідомлено про те, що останній необхідно звернутися до суду з позовом про зняття арешту на майно.

Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області від 13.01.2017 року (а.с. 15) ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_9, що належить померлому 13.04.2016 року ОСОБА_4 у звязку з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, дію якого припинено з 01.01.2013 року, наявні записи про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_10.

За вимогами ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1,п.3ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Підстави для зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні визначені ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

У п.2 постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Наказом Мінюсту України від 14.12.2012 року № 1844/5 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру право власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року № 2102/22414 Наказ Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5 «Про внесення змін і доповнень до нормативно-правових актів міністерства та про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна» визнано таким, що втратив чинність. Отже на теперішній час Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, в якому міститься запис про накладання арешту на спірну квартиру є закритим. Доступ до нього у будь-яких органів та посадових осіб відсутній, що унеможливлює внесення запису про зняття арешту з нерухомого майна та значним чином перешкоджає реалізації позивачки прав спадкоємця майна, тому за таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11 212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_11, власником якої є ОСОБА_4, померлий 13 квітня 2016 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Апалькова