Головуючий у І інстанції Копилова Л.В. Єдиний унікальний номер 265/5696/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/39/17(м)
Категорія 57 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мироненко І.П.,

ОСОБА_1,

секретар Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 03 грудня 2013 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах відповідачки ОСОБА_3 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить цю ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою (а.с. 32, 33), тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову в інтересах відповідачки ОСОБА_3, заявниця просила накласти арешт на належну їй квартиру посилаючись на те, що позивач публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» має намір продати цю квартиру, яка передана йому в іпотеку.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця не обґрунтувала необхідності застосування заходів забезпечення позову та яким чином їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в а. 1 п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, належних та допустимих доказів в підтвердження зазначених обставин заявницею суду не надано.

Крім того, виходячи з системного аналізу положень ст. 151 ЦПК України, під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів саме позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Отже, забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача.

Також необхідно враховувати, що за частиною 2 статті 31 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов, а відтак може звертатися до суду із заявою про забезпечення лише цього позову.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_2 просила забезпечити позов який відповідачка ОСОБА_3 не предявляла, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу у відповідності до вимог закону і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_5

ОСОБА_1