Справа № 161/6783/17
Провадження № 2/161/2468/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС-Зв'язок», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди отриманої внаслідок кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ТзОВ «МС-Зв'язок» про відшкодування моральної шкоди отриманої внаслідок кримінального правопорушення.

Свій позов обгрунтовує тим, що 22.12.2011 року близько 18.00 год. ОСОБА_2 в темну пору доби, на 72 км+170 м автодороги сполученням Устилуг-Луцьк-Рівне, керуючи в напрямку м. Луцька технічно справним автомобілем марки VZH27175 р.н.з. НОМЕР_2, який належить відповідачу, зі швидкістю 85 км/год. в порушення вимог п. 11.2 Правил безпеки дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху, чим допустив на неї наїзд. Винність ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення встановлена вироком Луцького міськрайонного суду від 09.06.2016 року та підтверджена ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19.10.2016 року. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди вона як пішохід отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, компресійного зламу базальних відділів лобної кістки зліва з переходом на основу черепа, забій головного мозку. Від отриманих травм голови вона втратила свідомість, в стані коми була госпіталізована в Торчинську дільничну лікарню, та на протязі двох годин переведена у реанімаційне відділення Волинської обласної клінічної лікарні. Згодом була переведена у нейрохірургічне відділення, де їй надавалася необхідна медична допомога до 16.01.2013 року. У зв'язку з незначним покращенням стану здоров'я, вона періодично по даний час проходить відповідні курси стаціонарного лікування, що підтверджується виписками із медичної карти, в тому числі і санітарно-курортне лікування. Крім того, Луцькою міжрайонною МСЕК 06.03.2015 року їй встановлено ІІІ групу інвалідності.

За період лікування нею були потрачені кошти в сумі 12341,88 грн., які їй відшкодовані ОСОБА_4 добровільно під час судового розгляду кримінального правопорушення. Відшкодовувати моральну шкоду, як відповідач так і третя особа, відмовилися з різних підстав. У зв'язку з тим, що винуватець ДТП ОСОБА_5 під час її вчинення перебував у трудових відносинах з ТзОВ «МС-Зв'язок», який є також власником транспортного засобу, останній зобов'язаний відшкодувати їй, як потерпілій, моральну шкоду.

Що стосується завданої їй моральної шкоди то визначаючи її в розмірі 120 000 грн. виходить з наступного: тяжкості фізичних страждань, які вона змушена була перенести і переносить на теперішній час від сильного болю внаслідок травми голови; тривалості лікування і відсутності в даний час будь-яких гарантій повного відновлення стану здоров'я; душевних страждань та переживань від того, що залишилася в молодому віці людиною з обмеженими фізичними можливостями. При грошовій оцінці заподіяної моральної шкоди виходить з того, що завдані душевні страждання та стрес негативно позначилися на загальному стані здоров'я, як наслідок її постійно турбують сердечні та головні болі.

На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача ТзОВ «МС-Зв'язок» на її користь 120 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позивач та її представник надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 22.12.2011 близько 18.00 год., керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, в темну пору доби, рухаючись зі швидкістю 85 км/год. на 72 км + 170 м асфальтобетонної сухої ділянки автодороги Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, в порушення вимог п.п.11.2, 12.3 ПДР України, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода, яку він об'єктивно спроможний був виявити, зокрема, неповнолітню ОСОБА_1, яка перетинала проїжджу частину дорогу у невстановленому для пішоходів місці, не прийняв крайнього правого положення та негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху свого автомобіля, внаслідок чого скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_1

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді вдавленого перелому базальних відділів лобної кістки зліва з переходом на основу черепа, забоїв головного мозку, субарахноідального крововиливу, набряку, набухання головного мозку, забійної рани лобної ділянки голови, множинних саден обличчя, синців навколо обох очей, які згідно висновків експерта №398 від 28.03.2012 року та №103 від 30.01.2015 року за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 09.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 19.10.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 9687,72 грн. судових витрат по справі за проведення відповідних експертиз (а.с.5-11).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові дл суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 06.03.2015 року була вперше встановлена ІІІ група інвалідності, у зв'язку з чим протипоказана робота з фізичним перенавантаженням та рекомендовано стаціонарне, санаторно-курортне лікування (а.с.15).

При повторному огляді 05.04.2016 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності по 05.04.2018 рік у зв'язку з чим протипоказана робота з фізичним перенавантаженням та рекомендовано стаціонарне, санаторно-курортне лікування (а.с. 64).

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №397 ОСОБА_1 встановлена група інвалідності саме внаслідок тілесних ушкоджень, отриманих у 2011 році (а.с. 65).

Матеріалами справи підтверджується також потреба ОСОБА_6 у лікуванні, консультаціях лікарів у зв'язку із залишковими явищами отриманих у 2011 році внаслідок ДТП тілесних ушкоджень (а.с.14, 16, 63-65).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст. ст. 23, 1167, 1172, 1187 ЦК України, в повному обсязі враховує характер і обсяг страждань, яких зазнала позивач внаслідок отримання нею тілесних ушкоджень, перенесення фізичного болю, погіршення стану здоров'я, тяжкість таких душевних страждань та їх тривалість. Виходячи разом з тим із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача ТзОВ «МС-Зв'язок» в користь ОСОБА_1 слід стягнути 120 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ТзОВ «МС-Зв'язок» в користь ОСОБА_1 слід стягнути також 640 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58-60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС-Зв'язок» () в користь ОСОБА_1 120 000 грн. (сто двадцять тисячі грн.) моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МС-Зв'язок» () в користь ОСОБА_1 640 грн. (шістсот сорок грн.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк