Справа № 265/76/17
Провадження № 2/265/492/17
У Х В А Л А

11 січня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, вселення та визначення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 січня 2017 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить встановити порядок користування квартирою 49 в будинку 131 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі шляхом надання йому у користування кімнати № 1-3 житловою площею 12,6 та 13,0 кв.м, а кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, вбудовані шафи, балкон, лоджію залишити в спільному з відповідачем користуванні; зобовязати відповідачку усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ним ? часткою спірної квартири шляхом вселення у житлові кімнати 1-3, кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, вбудовані шафи, балкон, лоджію.

Таким чином, у заяві обєднано дві вимоги немайнового характеру.

Так, за ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 січня 2017 року (далі за текстом Закон № 3674-VI) у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 10, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в редакції від 25 вересня 2015 року (далі за текстом - Постанова № 10) подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

За положеннями п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674- VI за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Таким чином, за дві вимоги немайнового характеру позивач мав сплатити судовий збір в сумі 1280 гривень (0,4 х 1600) х 2.

Крім того, за положенням п. 26 Постанови № 10 суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До позовної заяви доданий дублікат квитанції на суму 640 гривень, який є копією, та не може бути належним доказом сплати судового збору, а також дає підстави вважати, що одна з двох позовних вимог залишається не сплаченою судовим збором.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 в 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист права власності, вселення та визначення порядку користування квартирою залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя