Справа № 310/7810/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді………….Дністрян О.М.,

при секретарі………………...ОСОБА_1,

за участю представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Бердянська державна районна нотаріальна контора,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 січня 2009 року помер його брат ОСОБА_4, який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. До дня смерті ОСОБА_4 не склав заповіту та дітей не мав. Після смерті брата відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована: Запорізька область, Бердянскьий район, Осипенківська сільська рад, КСП «Іскра», ДП 38, п.988 і належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №066958. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є він, тобто, як рідний брат він є спадкоємцем другої черги за законом. Він поховав брата за власний кошт та прийняв в своє користування та володіння все те майно, яке належало брату на день смерті, про відмову від прийняття спадщини не заявляв. У визначений законодавством строк він не звернувся до державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, що відкрилась після смерті брата, так як постійно проживав з ним на день його смерті в житловому будинку №43 по вул. 8 Марта в с. Осипенко. 11.11.2016 р. він звернувся до Бердянської державної районної нотаріальної контори, де було розяснено, що оскільки його місце реєстрації вул. 8 Марта, 43/2, а місце реєстрації брата ОСОБА_4 вул.. 8 Марта, 43/1, то відсутнє підтвердження того, що він постійно проживав зі спадкодавцем на день його смерті. Просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на день його смерті 11.01.2009 року за адресою: с. Осипенко, вул. 8 Марта, 43.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 (довіреність № Д-149 від 05.10.2016р.) заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що два рідні брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявник вважав, що прийняв спадщину після смерті померлого брата ОСОБА_4, оскільки постійно проживав з ним на день його смерті в зазначеному будинку. Але коли почав оформлювати право на спадщину, то зясувалось, що у них різні адреси, оскільки ще за життя їх батька будинок був поділений на 2 частини, хоча в ньому один вхід, один двір. Спадкоємців у брата заявника крім нього немає, оскільки його дружина померла раніше, а дітей у померлого не було. Просив задовольнити заяву.

Представник Бердянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень проти задоволення заяви не надавали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що знає заявника з 1973 року, вони сусіди. Проживає він також в с. Осипенко по вул. 8 Марта, 5, з 1973 року. Знає, що по вул. 8 Марта, 43, проживали два брати ОСОБА_4 та ОСОБА_3, у них спільний будинок, спільний двір, спільний город. З ними проживали їх жінки, вони вже померли. Коли ОСОБА_4 помер, тільки ОСОБА_3 там жив, жінка ОСОБА_4 померла трохи раніше. Знає, що це батьківське подвіря, будинок спільний.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що знає заявника, вони сусіди приблизно з 1973-1974 року. Знає, що в с. Осипенко, вул. 8 Марта, 43, жили два брати ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Це єдиний будинок, один двір. Ярослав та Петро жили в цьому будинку з жінками. Жінки померли раніше, а потім помер ОСОБА_4. У ОСОБА_4 дітей не було, брати проживали разом, у них все було спільне. Петро був інвалідом першої групи. Вони жили в одному дворі, єдиною сімє. В будинку один вхід, одні ворота. Петра доглядав, піклувався про нього та ховав брат ОСОБА_3.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що 11 січня 2009 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №369978, виданим повторно Бердянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 10.11.2016 року, актовий запис №06. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Осипенківська сільська рада, КСП «Іскра», ДП 38, п.988, і належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП №066958.

Також встановлено, що заявник ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_4, оскільки народилася у одних батьків, що підтверджується архівними витягами №636/17-13-06-87 від 06.10.2016 року, №637/17-13-06-87 від 06.10.2016р. з актового запису про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно (а.с. 6,7).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за законом другої черги є його брат ОСОБА_3

Згідно листа Бердянської районної державної нотаріальної контори №1875/01-16 від 10.12.2016р. після смерті ОСОБА_4, який помер 11 січня 2009 року, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до листа Бердянської районної державної нотаріальної контори №1679/01-16 від 16.11.2016р. заявнику повідомлено, що після смерті 11.01.2009 року ОСОБА_4, спадкова справа не може бути відкрита, оскільки строки прийняття спадщини після померлого пропущені, розяснено право звернутися до суду.

Згідно довідки Виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №3276 від 05.10.2016 року, ОСОБА_4 був зареєстрований по день смерті 11.01.2009 року за адресою: АДРЕСА_1. На момент смерті був зареєстрований один. Відомі спадкоємці: брат ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Інформація про інших спадкоємців відсутня.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч.5 ст. 1268 ЦПК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Факт постійного проживання брата ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на день його смерті підтверджується довідкою Виконавчого комітету Осипенківської сільської ради №3276 від 05.10.2016 року, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_4 на момент смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а брат ОСОБА_3 Запорізька область, Бердянський район, Осипенко, АДРЕСА_2. За поясненнями в судовому засіданні свідків: брати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_5, хоча раніше цей будинок ще за життя їх батька формально і був поділений на дві квартири, але після смерті їх дружин, брати жили разом, ОСОБА_4 був інвалідом першої групи, тому його доглядав та піклувався про нього брат ОСОБА_3, вони жили в одному будинку, єдиною сімє, в цьому будинку один вхід, одні ворота, один двір, коли ОСОБА_4 помер, то ОСОБА_3 ховав брата за свої кошти.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ст. 256 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 259 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 11 січня 2009 року, за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Осипенко, вул. 8 Марта, буд. 43.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_7