Провадження № 2/127/4103/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

11 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Помазанові М.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14 липня 1990 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2000.

10 грудня 2001 року позивач змінив прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про що зроблений запис відділом запису актів громадянського стану Вінницького обласного управління юстиції №404 і 11 грудня 2001 року позивачу було видано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, де прізвище його зазначено - «ОСОБА_1».

17 березня 2011 року позивач змінив прізвище «ОСОБА_1» на прізвище «ОСОБА_1», про що здійснений запис міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області за №59.

У шлюбі сторони мають дорослу доньку - ОСОБА_3 та неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем.

Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, з липня 2012 року шлюбні відносини між сторонами припинені, кожний живе своїм життям, шлюб носить формальний характер. Сторони не ведуть спільне господарство, примирення неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю, в даний час у них не виникає, досягнута згода щодо виховання сина. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Судові витрати в розмірі 640 гривень просив залишити за ним, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14 липня 1990 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2000, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданого повторно 11 грудня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 11).

У шлюбі сторони мають двох дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем.

Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, з липня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, примирення між ними не можливе.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_2 прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «ОСОБА_2».

На прохання позивача судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 липня 1990 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2000, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу, - «ОСОБА_2».

Судові витрати залишити за позивачем.

Копію рішення суду в частині розірвання шлюбу з набранням ним законної сили направити до відповідного відділу органу реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: