Головуючий в 1 інстанції Шатілова Л.Г.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„10 " січня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря : Герасимової Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2016 року за заявою ОСОБА_3, в інтересах якого діє, ОСОБА_4 про забезпечення позову по справі за клопотанням ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду першої інстанції м. Козані Грецької Республіки № 415/2014 від 16 січня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду першої інстанції м. Козані Грецької Республіки № 415/2014 від 16 січня 2013 року, заінтересована особа: ОСОБА_1

22 листопада 2016 року ОСОБА_3,в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_4,надав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно, належне на праві власності боржнику ОСОБА_1 В обґрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2016 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, належне на праві власності боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, а саме на: - нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_2; - 2/100 частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, прим. 62 А-5, реєстраційний номер НОМЕР_3; - 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_4.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2просить зазначену ухвалу суду скасувати,через порушення норм процесуального права,постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3та його представник ОСОБА_4 не з*явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом отримання 04 січня 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 2(а.с.52,54 ).

Заяв від ОСОБА_1,ОСОБА_3,ОСОБА_4 про причини неявки або про відкладення розгляду справи від вказаних осіб не надійшло.

З урахуванням передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду та вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута за відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1-ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити : 1) ім*я (найменування) особи,що подає клопотання,зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження ; 2) ім*я (найменування) боржника,зазначення його місця проживання (перебування),його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні ; 3) мотиви подання клопотання. Суд за заявою особи,яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання,якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.9 ст.395 ЦПК України розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до статей 151-155 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з роз'ясненнями, які містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства, при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву та накладаючи арешт на об*єкти нерухомості,які належать на праві власності ОСОБА_1,суд першої інстанції виходив з того,що незабезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому в разі його задоволення.

В ухвалі суд зазначив мотиви,із яких дійшов висновку про обґрунтованість заяви.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України ,а саме рішення № 415/2014 суду першої інстанції міста Козані Грецької Республіки про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 42 972 Євро, а також сплачених заявником при поданні позовної заяви судових витрат у розмірі 1 700 Євро, а всього у загальній суму 44 672 Євро.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_3 посилався на те, що боржник ОСОБА_1 відмовляється добровільно виконувати рішення іноземного суду,має наміри переоформити належне йому майно та виїхати за межі України .

Враховуючи, характер спірних правовідносин,що мають матеріальний характер, наведене позивачем обґрунтування необхідності забезпечення позову,належність майна ОСОБА_1, апеляційний суд вважає, що судом обґрунтовано задоволено заяву про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо не з*ясування судом місцеперебування та належності майна ОСОБА_1спростовуються матеріалами справи .

Так,з інформайційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна вбачається реєстрація об*єктів нерухомого майна власника ОСОБА_1 та підстави виникнення права власності (а.с.14-18).

Види забезпечення позову визначені у ст.152 ЦПК України ,зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно,що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб .

Оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам ст. ст. 151, 152 ЦПК України і підстав для її скасування не наведено. Виходячи з матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і приходить до висновку про дотримання судом першої інстанції норм процесуального права.За таких обставин, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307,312,313,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: