Справа № 147/1536/16-ц
Провадження № 2-з/147/11/16
У Х В А Л А

іменем України

05.01.2017 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Представником позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, а саме накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Молодіжній, 30, с.Северинівка, Тростянецького району Вінницької області.

В обґрунтування своєї заяви зазначив, що позивачем подано до суду позовну заяву про стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_3 в сумі 167076,90грн. Вважає, що не забезпечивши позов існує реальна загроза невиконання в майбутньому рішення суду, адже заборгованість складає значну суму. Є очевидним, що відповідач може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна, в тому числі житлового будинку. В зв`язку з чим, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяву, матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З поданих до суду матеріалів встановлено, що існує боргова розписка, написана власноруч ОСОБА_3 про те, що він позичив у ОСОБА_1 6000 доларів США. По словам позивача борг не погашений, тому він змушений звернутись до суду з позовом та просить стягнути з відповідача з урахуванням 3% річних 167076,90грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 07.03.2016 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Молодіжній, 30, с.Северинівка, Тростянецького району Вінницької області.

Досліджуючи та аналізуючи надані матеріали в якості доказів суд приходить до висновку, що відповідач може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна на користь третіх осіб, що призведе до порушення законних прав та інтересів позивача у разі не забезпечення позову.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечити ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до ч.1,ч.2, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, враховуючи що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та може бути задоволена судом.

На підставі наведеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, подану ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою с.Северинівка, вул.Молодіжна, 30, Тростянецького району Вінницької області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доручити виконання ухвали про забезпечення позову Тростянецькому районному відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (24300, смт.Тростянець, вул.Соборна, 90, Вінницька область).

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її винесення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя