Справа № 372/4855/15-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/461/17 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 23 19.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Паландин-Агро" на рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року за позовом Приватного підприємства "Паландин-Агро" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ПП «Паландин-Агро» звернулася до суду із позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_2 396 314, 29 грн. майнової шкоди та 16 553, 72 грн. судових витрат.

Умотивовуючи позов, зазначало, що 14 липня 2015 року ПП «Паландин-Агро» в особі директора Пурчела К.О. в телефонній розмові домовився з відповідачем про перевезення на його власному автомобілі вантажу з м. Дніпропетровськ до м. Балта Одеської області. Однак, зазначає, що товар так і не був доставлений до визначеного місця призначення, що завдало йому майнової шкоди, тому змушений звертатися до суду із цим позовом.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПП «Паландин-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, через що підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2015 року ПП «Паландин-Агро» звернулося із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди (а. с. 2-3). У вмотивування свого позову, ПП «Паландин-Агро» зазначало, що між сторонами в усній формі був укладений договір перевезення вантажу.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі письмові докази наявності між сторонами договірних відносин з приводу перевезення вантажу.

Крім того, у матеріалах справи наявна ксерокопія протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 04 вересня 2015 року, який складений слідчим СВ Балтського РВ ГУМВС України у рамках досудового розслідування, у змісті якого містяться пояснення ОСОБА_2 з приводу обставин транспортування вантажу до м. Балта, Одеської області (а. с. 6-7). Однак, вказана ксерокопія ніким не засвідчена, оригінал цього протоколу судом не досліджувався.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини; за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив предмет доказування у справі, повно та всебічно дослідив обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, перевірив їх наданими доказами, які оцінив у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, тому ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апелянта про те, що сторони уклали в усній формі договір перевезення вантажу, умови якого відповідач не виконав, колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки суперечать положенням Закону, які наведені вище, а також не підтверджуються жодними доказами. Крім того, копії товарно-транспортних накладних, на які посилається ПП «Паландин-Агро» як на підтвердження своїх вимог, не підтверджують ні взятих на себе обов'язків щодо перевезення зазначеного вантажу, ні факту завдання майнової шкоди позивачеві.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Паладин-Агро" відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: