Справа №2-5906/08
УХВАЛА

03 березня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії начальника та державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Центральний відділ ДВС), за участю заінтересованої особи ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, остаточну редакцію якої подав у листопаді 2016 р.

В обґрунтування зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2008 р. з нього стягнуті щомісячні аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_4, теперішнє прізвище якої ОСОБА_3: 1) на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку починаючи з 18 вересня 2008 р.; 2) на оздоровлення сина в розмірі 200 грн. починаючи з 18 вересня 2008 р. і досягнення сином трирічного віку.

На примусове виконання судового рішення в частині цих аліментів видано виконавчі листи, обидва за №2-5906, про стягнення аліментів на сина від 27 листопада 2008 р. (далі виконавчий лист від 27 листопада 2008 р.), про стягнення аліментів на оздоровлення сина від 21 січня 2009 р. (далі - виконавчий лист від 21 січня 2009 р.). В провадженні Центрального відділу ДВС перебувають виконавчі провадження за обома виконавчими листами.

Постановою начальника Центрального відділу ДВС від 19 листопада 2015 р. за результатами перевірки виконавчих проваджень 32578524 за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р., 32578751 за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. встановлено, що на виконанні перебуває провадження про стягнення з ОСОБА_1І, аліментів. Постановою державного виконавця від 22 червня 2014 р. виконавче провадження закінчене у звязку з направленням за належністю до Ленінського відділу ДВС за місцем проживання боржника, однак на час закінчення виконавчого провадження державний виконавець Центрального відділу ДВС ОСОБА_6 допустила помилку в розрахунку заборгованості станом на 01 грудня 2013 р. згідно розрахунку боржником було сплачено коштів на рахунок стягувача 6495 грн., але згідно платіжних доручень боржником перераховано коштів лише в сумі 3595 грн. з період з 2013 р. по 2014 р.р.

В резолютивній частині постанови начальник Центрального відділу ДВС постановив виправити помилку в розрахунку щодо фактично сплачених боржником коштів, зобовязав державного виконавця Шамрай Т.І. виконати здійснити новий розрахунок за обома виконавчими провадженнями станом на 01 листопада 2015 р., врахувавши зменшення розміру аліментів відповідно рішення суду на утримання ОСОБА_5 з 02 червня 2016 р. до 1/6 частини.

Боржник зазначає, що державним виконавцем Шамрай Т.І, було проведений розрахунок за обома виконавчими провадженнями станом на 01 листопада 2015 р., яким установлено, що борг становить 2145,94 грн., з чим він не погоджується з таких підстав.

Так, у червні 2015 р. представник стягувача направив державному виконавцю вимогу про виплату боржником аліментів, де зазначив, що борг за обома виконавчими листами становить в сумі 16300 грн. (7800 грн., 8500 грн.). Державним виконавцем був накладений арешт на все майно і боржнику було видано постанову про це та розрахунок. Станом на 10 липня 2015 р. заборгованість в сумі складала 17262,50 грн.

01 серпня 2015 р. заборгованість була боржником погашена, про що державним виконавцем була видана довідка від 05 серпня 2015 р., але відмовлено у знятті арешту. З цього приводу він звернувся до суду і ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2015 р. було встановлено про відсутність боргу, що слугувало приводом для зняття арешту. Таким чином, станом на 01 серпня 2015 р. боргу не існувало, а тому не зрозуміло як заборгованість виникла, як вона розподілена за виконавчими листами, оскільки аліменти сплачувалися боржником по обом виконавчим листам однією сумою. Будь-яких доказів на підтвердження суми боргу постанова не містить і йому не надано. Тобто постанова начальника Центрального відділу ДВС та відповідні дії є незаконними.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2015 р. розмір аліментів на утримання сина зменшений до 1/6 частини заробітку боржника, після чого виконавче провадження за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. було закінчене. Тому, в порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», без скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та його відновлення, державний виконавець зробив розрахунок аліментів у закінченому виконавчому провадженні, який є безпідставним та не підтверджений доказами.

Тому боржник просив визнати постанову начальника Центрального відділу ДВС від 19 листопада 2015 р. та здійснений розрахунок неправомірними та скасувати їх, поновити строк на подачу скарги, стягнути на його користь судовий збір.

Ухвалою суду від 06 червня 2016 р. занесеною до журналу судового засіданні до участі в розгляді скарги заінтересованою особою залучена ОСОБА_3

В судовому засіданні боржник, його представник вимоги скарги підтримали.

Державний виконавець Іскандярова А.Ф., в провадження якої перебували виконавчі провадження, вимоги скарги не визнала.

Представник стягувача ОСОБА_3 просив у задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали виконавчих проваджень, встановив такі обставини.

Учасниками розгляду справи не заперечуються обставини присудження у 2008 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина та його оздоровлення, оформлення виконавчих листі від 27 листопада 2008 р., 21 січня 2009 р., ухвалення 10 травня 2015 р. рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, яке набрало законної сили 02 червня 2015 р., про зменшення розміру аліментів присуджених з ОСОБА_1 на утримання сина до 1/6 частини усіх видів заробітку доходу і відкликання цим рішенням суду виконавчого листа від 27 листопада 2008 р. з примусового виконання.

23 лютого 2012 р. постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС закінчене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 27 листопада 2008 р. у звязку з направленням його до Центрального відділу ДВС (т. 1 а.с. 235).

Згідно розрахунків державного виконавця Ленінського відділу ДВС борг з січня 2011 р. по 01 лютого 2012 р. за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. становив 4626,17 грн. (з урахуванням оплати 600 грн.), за виконавчим листом від 21 січня 2008 р. з січня 2011 р. по 01 лютого 2012 р. борг складав 2600 грн.(нульова оплата) (т. 1 а.с. 236, 237).

16 травня 2012 р. постановою державного виконавця Центрального відділу ЛВС ОСОБА_7 відкрите виконавче провадження 32578751 з примусового виконання виконавчого листа від 21 січня 2009 р. (т. 1 а.с. 239).

22 червня 2014 р. постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_6 закінчене виконавче провадження 32578524 з примусового виконання виконавчого листа від 27 листопада 2008 р. у звязку з направлення його до Ленінського відділу ДВС, борг станом на 23 червня 2014 р. (весь червень 2014 р.) складав 7144,97 грн. (т. 1 а.с. 231).

23 червня 2014 р. постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_6В, закінчене виконавче провадження 32578751 з примусового виконання виконавчого листа від 21 січня 2009 р. у звязку з направленням його до Ленінського відділу ДВС, борг станом на 23 червня 2014 р. (весь червень 2014 р.) складав 7300 грн. (т. 1 а.с. 242).

02 лютого 2015 р. виконавче провадження за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. закінчене постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС у звязку з направлення виконавчого листа до Центрального відділу ДВС, сума боргу на 01 січня 2015 р. складала 7800,04 грн. (т. 1 а.с. 228).

02 лютого 2015 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 21 січня 2009 р. закінчене постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС у звязку з направленням виконавчого листа до Центрального відділу ДВС., сума боргу на 01 січня 2015 р. складала 8500 грн. (т. 2 а.с. 19).

19 лютого 2015 р. постановою державного виконавця Шамрай Т.І. відкрите виконавче провадження 46581902 з примусового виконання виконавчого листа від 27 листопада 2008 р. (т. 1 а.с. 229).

19 лютого 2015 р. державним виконавцем Центрального ДВС ОСОБА_8 відкрите виконавче провадження 46581839 з примусового виконання виконавчого листа від 21 січня 2009 р. (т.2 а.с.14).

25 травня 2015 р. представник ОСОБА_3 звернувся зі звіренням до начальника Центрального ДВС де зазначив, що за відомостями наданими йому ДВС з листопада 2013 р. по грудень 2014 р. на рахунок стягувача в банку зарахована сума 6495 грн., а насправді зараховано лише 3600 грн. Тобто різниця 2895 грн. не зарахована (т.1 а.с. 215)

25 червня 2015 р. представник стягувача звернувся зі зверненням до начальника Центрального відділу ДВС де відзначив що станом на 01 січня 2015 р. заборгованість за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. склала 7800,04 грн. за виконавчим листом від 21 січня 2009р. 8500 грн. (такі суми зазначені у постановах державного виконавця Ленінського ДВС про закінчення виконавчих проваджень за обома виконавчими листами) (т. 1 а.с. 219).

За розрахунком державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_8 станом на 01 червня 2015 р. за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. з урахуванням боргу на 01 січня 2015 р. 7800,04 грн. та оплати на суму 2500 грн., борг складає 9713,75 грн. (т. 1 а.с. 216).

Згідно розрахунку того ж державного виконавця (не підписаного) станом по травень 2015 р за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. з урахуванням боргу на 01 січня 2015 р. 7800 грн. та оплати 2500 грн., борг складає 7562,50 грн. (т. 1 а.с. 218).

10 липня 2015 р. постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_8 у виконавчому провадженні 46581902 з примусового виконання виконавчого листа від 27 листопада 2008 р. накладено арешт за сумою боргу за обома виконавчими листами в сумі 17262,50 грн. станом на 01 липня 2015 р. (т. 1 а.с. 24).

29 вересня 2015 р. постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС виконавче провадження за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. було закінчене згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2015 р. (т. 1 а.с. 227).

Постановою начальника Центрального відділу ДВС від 19 листопада 2015 р. за результатами перевірки виконавчих проваджень 32578524 за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р., 32578751 за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. встановлено, що на виконанні перебуває провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів. Постановою державного виконавця від 22 червня 2014 р. виконавче провадження закінчене у звязку з направленням за належністю до Ленінського відділу ДВС за місцем проживання боржника, однак на час закінчення виконавчого провадження державний виконавець Центрального відділу ДВС ОСОБА_6 допустила помилку в розрахунку заборгованості станом на 01 грудня 2013 р. згідно розрахунку боржником було сплачено коштів на рахунок стягувача 6495 грн., але згідно платіжних доручень боржником перераховано коштів лише в сумі 3595 грн. з період з 2013 р. по 2014 р.р.

В резолютивній частині постанови начальник Центрального відділу ДВС постановив виправити помилку в розрахунку щодо фактично сплачених боржником коштів, зобовязав державного виконавця Шамрай Т.І. виконати здійснити новий розрахунок за обома виконавчими провадженнями станом на 01 листопада 2015 р., врахувавши зменшення розміру аліментів відповідно рішення суду на утримання ОСОБА_5 з 02 червня 2016 р. до 1/6 частини ( т. 1 а.с. 54).

За змістом оскаржуваної постанови начальника Центрального ДВС та змісту скарги випливає, що предметом дослідження є наявність помилки в оплаті заборгованості по обом виконавчим листам станом на 01 грудня 2013 р.

Згідно розрахунків державного виконавця Центрального відділу ДВС ОСОБА_6 станом на 01 грудня 2013 р. заборгованість за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. склала 6770,47 грн. з лютого 2012 р. з урахуванням сплати 1600 грн. За попередній період - до лютого 2012 р. борг становив 26,17 грн. (4626,17 грн. - 4600 грн.) (т. 1 а.с.233).

Проте, якщо підсумувати значення нарахувань та оплати з лютого 2012 р. по грудень 2013 р. включно, за вирахуванням боргу за попередній період 26,17 грн., то різниця буде інша сума 6118,13 грн. (3762,30+3982-1600-26,17).

Неправильність розрахунку цього розрахунку вбачається з наступного розрахунку цього ж державного виконавця станом на 01 липня 2014 р. де сума нарахувань аліментів станом на 01 липня 2014 р. замість 3982 грн. становить 4373,50 грн. (т. 1 а.с. 232).

За розрахунком того ж державного виконавця станом на 01 грудня 2013 р. заборгованість за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. станом на 01 грудня 2013 р. (включно) в сумі складає 7000 грн. включно з боргом до лютого 2012 р. 2600 грн. (нульова оплата) (а.с. 154).

Відомості в розрахунках про сплату суми 6495 грн., як в оскаржуваній постанові начальника Центрального відділу ДВС, відсутні.

Отже станом на 01 грудня 2013 р. арифметично заборгованість за даними розрахунками склала в сумі 13118,13 грн. (6118,13 грн. + 7000 грн.). Боржником, за даними розрахунками, по грудень 2013р. була оплачена сума 1600 грн. лише за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р.

В оскаржуваній постанові начальника Центрального ДВС мається посилання на оплату боргу ОСОБА_1 за 2013-2014 р.р. на суму 3595 грн.

Кошти від боржника перераховувалися до ДВС без розподілу на види аліментів, надалі перераховувалися державним виконавцем на рахунок стягувача в банку, а розподіл коштів за видами аліментів здійснювався лише в розрахунках державного виконавця (розрахунки станом на 01 липня 2014 р.).

Платіжне доручення від 05 грудня 2013 р. на 1000 грн. (а.с.208). Віднесено на борг за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. (а.с. 231, 242). Отримано стягувачем 27 січня 2014 р.

Оплата боргу згідно розрахунків обох виконавчих листів у грудні 2013 р. по 600 грн. за кожним в грудні 2013 р. платіжними дорученнями ДВС та банківською випискою з рахунку стягувача не підтверджується (т.1 а.с. 190, 231, 242).

Платіжне доручення від 07 лютого 2014 р. на 900 грн. (а.с.200). Віднесено на борг за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р., отримано стягувачем 05 березня 2014 р. (а.с. 190, 231, 242).

Платіжне доручення від 02 квітня 2014 р. на 500 грн. (а.с.211). Віднесено двічі: за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. за квітень 2014 р., за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. за березень 2014 р., отримано стягувачем 30 квітня 2014 р. (а.с.190,231, 242).

Платіжне доручення від 02 червня 2014 р. на 300 грн. (а.с.210). Віднесено за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. на травень 2014 р. , отримано стягувачем 13 червня 2014 р. (а.с. 190, 231, 242).

Платіжне доручення від 26 червня 2014 р. на 295 грн. (а.с.212). Сума відсутня в розрахунках, отримана стягувачем 05 серпня 2014 р. (а.с.190,231,242).

Платіжне доручення від 01 жовтня 2014 р. на 600 грн. (а.с.213). Отримана стягувачем 13 жовтня 2014 р. (а.с. 189).

В підсумку за 2013-2014 р. ОСОБА_1 було сплачено за обома виконавчими листами 3595 грн.

Крім того, платіжним дорученням від 23 січня 2015 р. оплачено 300 грн., платіжним дорученням від 15 січня 2015 р. сплачено 600 грн, отримано стягувачем 29 січня 2015 р. (т. 1 а.с.200, 203).

За березень 2015 р. платіжне доручення відсутнє, однак в березні 2015 р. стягувачу перераховано 1000 грн.,що підтверджується й розрахунками (а.с.55, 56, 189).

Платіжним дорученням від 18 травня 2015 р. оплачено 600 грн., отримано стягувачем 20 травня 2015 р. (т. 1 а.с. 202).

Платіжними дорученнями від 11 та 12 серпня сплачено 1000 грн., 17000 грн., 1200 грн., які отримані стягувачем 12 та 13 серпня 2015 р. (а.с. 188,189, 204,205,207).

Платіжним дорученням від 12 жовтня 2015 р. сплачено 1800 грн., які отримані стягувачем 15 жовтня 2015 р.

Згідно постанови державного виконавця Шамрай Т.І. від 10 липня 2015 р. заборгованість за обома виконавчими листами склала 17262,50 грн. у звязку із чим накладений арешт на майно боржника (т. 1 а.с. 24).

На виконання постанови начальника Центрального відділу ДВС державним виконавцем Шамрай Т.І. виконаний розрахунки - за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. борг на 01 листопада 2015 р. складав 2145,94 грн., за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. борг на 01 листопада 2015 р. відсутній (т. 1 а.с. 55, 56).

В даних розрахунках фактично отримані суми зазначені, на відміну від розрахунку державного виконавця Довгань В.В. станом на 01 грудня 2013 р., обліковані правильно та розподілені на власний розсуд державним виконавцем по обом виконавчим листам.

Арифметичною перевіркою розрахунків державного виконавця Шамрай Т.І. можна дійти висновку, що в період з 01 лютого 2012 р. на час винесення постанови від 10 липня 2015 р. сума оплати боргу за обома виконавчими листами склала 6095 грн. (3595 +900+1000+600). Нараховано за цими розрахунками по червень 2015 р. боргу за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. 9800 грн. (7200 грн. +2600 грн. боргу на 01 лютого 2012 р.), за виконавчим листом від 27 листопада 2008 р. по червень 2015 р. нарахований борг 15487,54 грн. (3762,30 + 4373,50 + 5033,07 + 2292,50 грн. (2015 р. в межах 1/4 частини заробітку) +26,17 боргу станом на 01 лютого 2012 р.). Сума боргу за обома виконавчими листами включно по червень 2015 р. складала 25287,54 грн. - 6095 грн. =19192,54 грн.

З червня по листопад 2015 р. державний виконавець нарахувала борг за виконавчим листом від 21 січня 2009 р. 800 грн., а за новим зобовязанням ОСОБА_1 по сплаті аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) ще 2153,40 грн.

В сумі борг за обома виконавчими листами та новим зобовязанням ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання сина станом на дату виконання розрахунку державним виконавцем Шамрай Т.І. становив 22145,94 грн. (19192,54 грн. + 800 + 2153,40)

Станом на 01 листопада 2015 р. боржник сплатив ще 21000 грн. різниця 22145,94 грн. 21000 = 1145,94 грн.

Суд ще раз наголошує, що перевірка здійснюється лише арифметична та підставі тих даних по боргу зазначених в цих розрахунках.

Як правильно відзначив скаржник, перевірка начальником органу ДВС виконавчого провадження після його закінчення суперечить змісту ст. 50, 83 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на той час).

Проте, це не стосується перевірки випадку відновлення провадження у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», що фактично відбулося з обома виконавчими листами оскільки виконавче провадження за ними були закінчені у червні 2014 р. у звязку з направленням до Ленінського відділу ДВС, а звідти в зворотньому напрямку вони були направлені у лютому 2015 р. і Центральним відділом ДВС за ними було відкрите, а фактично поневолено, виконавче провадження.

Однак перевірка оскаржуваною постановою начальника Центрального відділу ДВС від 19 листопада 2015 р. виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 27 листопада 2008 р. відбувалася після його закінчення, без відновлення провадження (т. 1 а.с. 227).

У звязку із цим, а також у звязку із безпідставністю відомостей зазначених в ній, постанова начальника Центрального відділу ДВС від 19 листопада 2015 р. є протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Окремо визнавати протиправними та скасовувати розрахунки державного виконавця Шамрай Т.І. станом на 01 листопада 2015 р. виконаних на виконання начальника Центрального ДВС суд не вбачає потреби, оскільки вони є виконавчою дією одноразового характеру (ч. ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження»), а не процесуальним документом, втрачають юридичне значення внаслідок визнання протиправною та скасування постанови начальника відділу про зобовязання їх здійснити

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 19 листопада 2015 р. про перевірку виконавчих проваджень №32578524, 32578751.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький