Справа № 336/6015/16-ц
Пр. № 2/336/215/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

23 січня 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що вона є власником ? частини будинку №25 по вул. Декабристів у м. Запоріжжя на підставі договору дарування від 23.09.2003 року посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №2-19. Власником ? частини був її батько, який помер 13.05.2012 року. Позивачка розпочала оформлення спадку на зазначену частину будинку. В будинку зареєстрована вона та відповідачка ОСОБА_2, яка є колишньою цивільною дружиною покійного батька позивачки. Відповідачка зареєстрована за вищезазначеною адресою, хоча фактично, після смерті батька позивача та по даний час в будинку не проживає. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються її права. На теперішній час позивачка знаходиться в декретній відпустці та вимушена займатися питанням оформлення субсидії для сплати комунальних послуг. Той факт що відповідач зареєстрована в її будинку, заважає позивачу зібрати всі потрібні документи.

Позивачка в судове засідання не зявилась, згідно заяви від 23.01.2017 року просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за її відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.47).

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду (02.11.2016 року, 01.12.2016 року, 22.12.2017 року та 23.01.2017 року) повідомлялась належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надала (а.с.28-29, 35-36. 40-41, 45-46). В зв'язку із чим, причина неявки відповідачки визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачка є власником ? частини будинку №25 по вул. Декабристів у м. Запоріжжя на підставі договору дарування від 23.09.2003 року посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №2-19 (а.с.8-9). Власником ? частини був її батько ОСОБА_4, який помер 13.05.2012 року (а.с.10). Позивачка розпочала оформлення спадку на зазначену частину будинку, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.07.2013 року (а.с.11). Відповідно до довідки про склад сімї, виданої Головою квартального комітету №117 Шевченківського району, в будинку зареєстрована вона та відповідачка ОСОБА_2, яка є колишньою цивільною дружиною покійного батька позивачки (а.с.6-7). Відповідачка зареєстрована за вищезазначеною адресою, хоча фактично, після смерті батька позивача та по даний час в будинку не проживає. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачка не проживає, у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються її права. На теперішній час позивачка знаходиться в декретній відпустці та вимушена займатися питанням оформлення субсидії для сплати комунальних послуг. Той факт що відповідач зареєстрована в її будинку, заважає позивачу зібрати всі потрібні документи.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове право протягом 6 місяців.

Згідно ч.2 ст.70 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положення ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю мін ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає у вказаному житловому будинку, що підтверджуються доданими позивачем доказами до матеріалів справи, суд при ходить до висновку, що відповідач не мешкає в будинку понад шести місяців без поважних причин, тому він втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 11, 27, 60, 88, 208, 209, 212 215, 224-226 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/Декабристів, буд.14/25, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком ;14/25 по вул. Девятого січня/Декабристів у місті Запоріжжя та примусово зняти її з реєстраційного обліку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачка, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов