Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа №377/884/16-ц

Провадження №2/377/37/17

23 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Маряхіній І.В., з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, -

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути аліменти у розмірі 2/5 часток доходу щомісяця на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, мотивуючи його тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого є неповнолітня дитина. Спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинено, а від надання матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку він ухиляється.

В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення аліментів у розмірі ? частки заробітку відповідача щомісяця. В іншій частині проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та завищеність розміру позовних вимог та наявну у відповідача необхідність сплачувати за послуги проживання в гуртожитку та надавати матеріальну допомогу своїм батькам.

Позивачка та її представник просили про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на те, що з нею залишилося проживати двоє дітей і мати, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у відпустці по догляду за їх дитиною до трьох років і з цієї причини припинила роботу. Також вона має статус одинокої матері старшої дочки, на яку державну допомогу не отримує. На свою зарплату вона утримує двох дітей і матір, а також утримує квартиру, яка перебуває у їх спільній власності та оплачує всі необхідні комунальні послуги. Відповідач проживає окремо, інших дітей не має, своїм батькам матеріальної допомоги не надає.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, визначивши правовідносини, які виникли між ними, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 листопада 2014 року, проте спільно не проживають. (а.с.8, 12, 13).

Від шлюбу подружжя має дитину, - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою (а.с.10, 12, 13).

На цю дитину призначено державну допомогу при народженні з 01.08.2015 р. по 31.07.2018 р. у розмірі 860,00 грн. щомісяця (а.с.24).

Позивачка також має дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис про батька якої у свідоцтві про народження зроблено за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с.9).

Допомога одинокій матері на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з червня по листопад 2016 року включно позивачці не виплачувалась (а.с.23).

Позивачці, її матері ОСОБА_8 та її дочці ОСОБА_6 на праці спільної часткової власності належить однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

За цією адресою проживають і зареєстровані позивачка з обома дітьми та її мати ОСОБА_8 (а.с. 112, 113).

Суду надано дублікати банківських чеків за вересень-грудень 2016 року про оплату житлово-комунальних послуг та електроенергії (а.с.15-22).

Позивачка проходить військову службу на посаді молодшого контролера у військовій частині НОМЕР_1 і її дохід з 01.06.2016 р. по 30.11.2016 р. складає 68855,41 грн. (нараховано), з яких отримано на руки 52406,37 грн. (а.с. 14).

Мати позивачки ОСОБА_8 має постійне місце роботи, за яким їй надано відпустку по догляду за дитиною до трьох років з 21.10.2015 р. по 09.07.2018 р. (а.с. 25, 26).

Заробітна плата за червень-листопад 2016 року за основним місцем роботи матері позивачки ОСОБА_8 не нараховувалась (а.с.27).

У періоди часу з 26.07.2016 р. по 09.08.2016 р. і з 16.11.2016 р. по 25.11.2016 р. мати позивачки ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні в ДЗ СМСЧ-5 (а.с. 28, 29, 58, 59).

В обґрунтування витрат на дитину позивачкою суду надано складений нею розрахунок помісячних витрат за жовтень-грудень 2016 року та січень 2017 року, до якого додано фіскальні чеки магазинів та аптек за грудень 2016 року та січень 2017 року (а.с.60, 61-62).

Відповідач проходить військову службу на посаді старшого контролера (командира відділення) у військовій частині НОМЕР_1 і його дохід з 01.07.2016 р. по 31.12.2016 р. складає: всього нараховано 81924,22 грн.; отримано на руки 61424,66 грн. (а.с. 41).

Мати відповідача ОСОБА_9 перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком, розмір якої становить 949,00 грн. (а.с.63-67).

Відповідач зареєстрований і проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , де займає і оплачує ліжко-місце (а.с. 68, 69-73).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з положень частин 1-3 статті 181 цього Кодексу, при відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов`язку утримувати дитину тим із них, хто проживає окремо від дитини, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру частки, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, суд бере до уваги матеріальне становище відповідача, який проживає окремо, не має на утриманні інших осіб, має більший дохід, ніж позивачка, з якою проживають двоє малолітніх дітей, є одинокою матір`ю, на її утриманні перебуває мати, яка здійснює догляд за їх дитиною до досягнення нею трьох років і у зв`язку з цим не має власного доходу, з урахуванням чого вважає правильним частково погодитися з доводами та запереченнями сторін і визначити аліменти у розмірі 3/10 часток заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що забезпечить його необхідну участь в утриманні дитини.

В іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити за необґрунтованістю позовних вимог у розмірі 2/5 часток заробітку (доходу) відповідача та їх недоведеністю.

За правилами частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Згідно правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до цього Закону.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 110, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі трьох десятих часток заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 грудня 2016 року, до повноліття дитини.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп..

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі її подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.С.Орел