Справа № 462/6942/16-ц
УХВАЛА

03 січня 2017 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова) про демонтаж самочинного будівництва по вул. Вигоди,15 у м. Львові,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 знести самочинно збудовані по вул. Вигоди,15 у м. Львові терасу під літ. «а», сарай під літ. «Б», гараж під літ. «Г», огорожу по межі А-Б згідно державного акту на земельну ділянку вул. Доробок,22 у м. Львові.

Вивчивши матеріали позовної заяви, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/1025/14-ц, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'явити такий самий позов до особи, яка відмовилась від позову;.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 вересня 2014 року, яке було залишено без змін ухвалами апеляційної інстанції 09 грудня 2015 року та касаційної інстанції 15 січня 2016 року, ухваленого у справі № 462/1025/14-ц за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа: Залізнична районна державна адміністрація ЛМР) про демонтаж самочинного будівництва у задоволенні зазначеного позову було відмовлено.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 у справі № 462/1025/14-ц, позивачі просили суд зобовязати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести самочинно збудовані по вул. Вигоди веранду-терасу під літ. «а», сарай під літ. «Б», гараж навіс під літ. «Г», огорожу по межі «А-Б» згідно державного акту на земельну ділянку, виданого на імя ОСОБА_5, від 20.01.2005 року, які збудовані на землях міськземфонду з порушенням будівельних норм та правил.

Таким чином, вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, які містилися у їх позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про демонтаж самочинного будівництва є повністю тотожні вимогам, які містяться у даному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про демонтаж самочинного будівництва по вул. Вигоди,15 у м. Львові

Беручи до уваги, що є рішення суду, яке вступило в законну силу, між тими ж самим сторонами з приводу демонтажу тих самих обєктів самочинного будівництва по вул. Вигоди,15 у м. Львові, то і у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова) про демонтаж самочинного будівництва по вул. Вигоди,15 у м. Львові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5- денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Оригінал ухвали.