Справа № 185/4716/17
Провадження № 2/185/2912/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 вересня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання - Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 09.11.1993 року перебуває з відповідачем у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого з 2014 року вони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження ВССУ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 "Про визначення підсудності справ" визначено, що Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області підсудні справи, які були підсудні Київському районному суду м. Донецька.

Судом встановлено, що сторони з 09.11.1993 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Палаці одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 2779, згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Судом встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09.11.1993р. у Палаці одруження м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 2779.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Головін