АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2028/17 Справа № 0418/1444/2012 Головуючий у 1 й інстанції - Овчаренко Н. Г. Доповідач - Деркач Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

при секретарі Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Кіровськогорайонного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2012 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (надалі ПАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «СК «АХА Страхування» зазначило, що 15 січня 2010 року приблизно о 15 год. 30 хв. сталася ДТП за участю автомобіля «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок якої автомобілі отримали механічні ушкодження.

На момент ДТП автомобіль ОСОБА_4 був застрахований у ПАТ «СК «АХА Страхування», у зв'язку з чим, на підставі довідки органів ДАІ № 172 від 24.02.2010 року та висновку автотоварознавчого дослідження від 23.02.2010 року, страховою компанією йому було здійснено страхову виплату у сумі 104 025,21 грн.

На підставі наведених обставин з урахуванням положень ЗУ «Про страхування» ПАТ «СК «АХА Страхування» просило стягнути з ОСОБА_3 суму страхової виплати, здійсненої ОСОБА_4 на підставі договору страхування автотранспорту № 2502Г-а/09дф від 23.10.2009 року.

Заочним рішенням Кіровськогорайонного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ «СК «АХА Страхування» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь страхової компанії суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 104025,21 грн., витрати на експертні послуги у сумі 550 грн. та судові витрати у розмірі 1045,75 грн.

Ухвалою Кіровськогорайонного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2016 року заява представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 02 жовтня 2012 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник відповідачки, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «АХА Страхування».

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки ДАІ № 172 від 24.02.2010 року, 15.01.2010 року на 423 км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій автомобіль «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 177948 належить ОСОБА_4, отримав механічні ушкодження.

Відповідно до договору страхування автотранспорту № 2502Г-а/09дф від 23.10.2009 року автомобіль «Рено Логан», д.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, застраховано у ПАТ «СК «АХА Страхування».

Згідно умов договору страхування, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №2502Г-а/09дф-02 від 14.04.2010 року страхова компанія виплатила ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 104025,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1256 від 16.04.2010 року.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «СК «АХА Страхування» посилалося на те, що, виплативши ОСОБА_4 суму страхової виплати у зв'язку з пошкодженням його автомобіля у ДТП, яка сталася 15.01.2010 року, страхова компанія набула права зворотної вимоги до іншого учасника ДТП ОСОБА_3, яка її спричинила.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «СК «АХА «Страхування», суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є законним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Статтею 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) обумовлено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 22.3.10 договору добровільного страхування, укладеного 23.10.2009 року між ОСОБА_4 та АТ «СК «АХА «Страхування» (в теперішній час ПАТ «СК «АХА «Страхування»), передбачено, що після виплати страхового відшкодування страховик має право пред'являти вимоги відшкодування збитків до осіб, що винні в настанні страхового випадку (право регресу). (а.с.4)

Відповідно до п.24.1.5 зазначеного договору документами, які підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків, зокрема, є довідка ДАІ про ДТП, встановленої форми.

Матеріалами справи встановлено, що 24.02.2010 року інспектором Солонянського взводу ДПС ДАІ було складено довідку встановленого зразка за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.01.2010 року за участю автомобілів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8)

На підставі зазначеної довідки з урахуванням розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №2502Г-а/09дф-02 від 14.04.2010 року ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатила ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 104025,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1256 від 16.04.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2013 року відповідачка ОСОБА_3 обвинувачувалася у тому, що під час руху на автомобілі НОМЕР_3, не діяла таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров'я громадян, рухаючись по 423 км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, не обрала безпечну швидкість для руху в умовах дорожньої ситуації, на слизькій ділянці дороги втратила контроль над керуванням автомобілем, у результаті чого виїхала на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з автомобілем «Рено Логан», д.н.НОМЕР_4, який належить ОСОБА_4, чим порушила вимоги п.12.1 ПДР України.

Зазначеною постановою закрито кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.12.2013 року, встановлено вину ОСОБА_3 у порушенні п.12.1 ПДР України, що знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з ДТП, яка сталася 15.01.2010 року.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ПАТ «СК «АХА Страхування».

Доводи апеляційної скарги представника відповідачки щодо безпідставності виплати страховою компанією суми страхового відшкодування ОСОБА_4 спростовуються положеннями п.24.1.5 договору добровільного страхування, укладеного 23.10.2009 року між ОСОБА_4 та АТ «СК «АХА «Страхування», довідкою органів ДАІ № 172 від 24.02.2010 року та висновком автотоварознавчого дослідження від 23.02.2010 року.

Також не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду посилання в апеляційній скарзі на не встановлення у визначеному законом порядку вини ОСОБА_3 у ДТП, яка сталася 15.01.2010 року, оскільки вина зазначеної особи у порушенні п.12.1 ПДР, які призвели до ДТП, встановлена рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.12.2013 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Кіровськогорайонного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвалаапеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. Деркач М.Ю.Петешенкова М.О.Макаров