Справа № 2-47/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі головуючої судді Ротар М.М. при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль про поновлення йому пропущеного строку подання до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області скарги на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2017 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області ОСОБА_3, яка полягає в тому, що по виконавчому документу виконавчому листі - виданому на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду від 17.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості в сумі 3248558,20 грн. та звернення стягнення на іпотечне майно не вживаються дії щодо звернення стягнення на нежитлову будівлю, кафе та банк, які знаходяться за адресою: м.Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 18/4.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначав, що на виконанні у субєкта оскарження знаходиться виконавче провадження № 46526939 від 28.03.2016 року. 30.06.2017 року заявник направив державному виконавцю клопотання про проведення опису майна - нежитлову будівлю, кафе та банк, які знаходяться за адресою: м.Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 18/4 і просив звернути стягнення на це майно.

Посилаючись на те, що бездіяльністю субєкта оскарження порушуються права банку, заявник просив скаргу задовольнити. Одночасно зі скаргою, заявник подав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, вважаючи, що вказаний строк ним було пропущено з поважних причин.

В судове засіданні представник заявника не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Заінтересована особа - заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області в судове засіданні не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.73 ЦПК України присутність цих осіб не є обов'язковою.

Дослідивши матеріали скарги, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги по скарзі, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 1 ст.385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст.69 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 01 вересня 2017 року надійшла скарга представника ПАТ ОСОБА_2 Аваль, який є стороною виконавчого провадження №46526939, на дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області, у якій представник заявника просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Квашенко С.С. щодо не звернення стягнення на заставлене майно, а саме нежитлову будівлю кафе та банку, які знаходяться за адресою м. Вознесенськ Миколаївської області вул. Жовтневої революції 18/4 , що належать ОСОБА_4 Також просив зобов'язати державного виконавця Квашенко С.С. звернути стягнення на заставлене майно будівлю кафе та банку, які знаходяться за адресою м. Вознесенськ Миколаївської області вул. Жовтневої революції 18/4 , що належать ОСОБА_4

Скарга підписана представником ПАТ ОСОБА_6 Аваль та відповідно до поштового конверту відправлена 01 вересня 2017 року.

В скарзі представник заявника заявив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, щодо звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до скарги заявник пропустив десятиденний строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця оскільки наявні були судові справи з приводу вказаного нерухомого майна з іншими заінтересованими особами.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що заявнику було відомо про відкрите виконавче провадження 28.03.2016 року та саме з вказаного часу почалася бездіяльність державного виконавця. При цьому заявник був обізнаний про хід виконавчого провадження і про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, однак жодних дій досить тривалий час не приймав. Таким чином представник заявника звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця з пропуском десятиденного строку, оскільки з дня, коли він дізнався про порушення його прав більше року.

Частиною 2 ст.385 ЦПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналіз ч. 2 ст.385 ЦПК України дає підстави дійти до висновку, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом виключно у разі його пропуску з поважних причин, і поважність цих причин повинна бути доведена в суді.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п. 41, 47 рішення). Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушенняпункту 1 статті 6 Конвенціїта дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник вважає, що порушення його прав почалося 30.06.2017 року, саме коли він звернувся до державного виконавця з клопотанням про звернення стягнення на вказане в рішенні суду майно.

З такою позицією представника заявника суд погодитись не може, оскільки моментом з якого відповідно до ст.385 ЦПК України починає спливати строк звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця починає спливати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В судовому засіданні встановлено, що представник заявника дізнався про порушення його прав під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, при цьому 22.07.2016 року він звертався до ДВС з заявою з проханням повідомити кому будуть розподілені кошти, виручені від реалізації нерухомого майна за адресою Миколаївська область м. Вознесенськ вул. Жовтневої революції 18/4 відповідь на яку так і не отримав. Тобто можна вважати, що десятиденний строк на оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця закінчився в серпні 2016 року.

Під час розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця судом не встановлено поважності причин зволікання ПАТ ОСОБА_2 Аваль, щодо подання ним скарги на дії державного виконавця у встановлений законом строк.

За таких обставин, суд позбавлений можливості поновити представнику заявника пропущений строк оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця, за його скаргою від 01 вересня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст.72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки суд не знайшов підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду із скаргою на рішення дії чи бездіяльність державного виконавця, встановленого ч. 1 ст.385 ЦПК України, то у відповідності до ч. 2 ст.72 ЦПК України, скарга ПАТ ОСОБА_2 Аваль на бездіяльність державного виконавця підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69,72,208,210,292,293,383,384,385 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль про поновлення йому пропущеного строку подання до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області скарги на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області відмовити.

Скаргу представника ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Ротар