Справа № 346/5891/16-ц
Провадження № 22-ц/779/161/2017
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Проскурніцького П.І.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

з участю секретаря: Возняк В.Д.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 липня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року розірвано. Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач від виконання батьківського обов'язку ухиляється, хоча є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має.

Просила суд стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1 450 гривень до досягнення дитини повноліття, оскільки сама не має можливості матеріально забезпечити потреби сина.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 600 гривень, почина.чи з 08.11.2016 року до повноліття дитини. Стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць звернути до негайного виконання. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що він надавав по можливості сину матеріальну допомогу в розмірі по 1000грн., по 500грн. та по 300грн., але не кожного місяця, оскільки він тимчасово не працює і не має стабільного доходу та постійно перебуває на стаціонарному лікуванні. Судом не враховано стан його здоров'я, що підтверджується випискою з історії хвороби, довідками та виписками, які суд не долучив до матеріалів справи. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти по 600грн. щомісячно, однак не відмовляється від виконання своїх батьківський обов'язків.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить скасувати та ухвалити нове про стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні відповідач доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів викладених у апеляційній скарзі, просив про їх задоволення.

Вислухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22 липня 1989 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року розірвано. Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває на вихованні та утриманні позивачки.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягуючи аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення ним повноліття, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти саме в зазначеному вище розмірі.

Колегія суддів погоджується із таким висновком і вважає, що суд, правильно визначив, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, вірно встановив вид аліментів та його розмір, з врахуванням вимог ст. 182 СК України.

Відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, є отримання нерегулярного та мінливого доходу відповідачем, що в даному випадку апелянтом доводиться тим, що відповідач ніде офіційно не працює, має нерегулярний заробіток, що не заперечив сам ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що стягуючи з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., суд першої інстанції врахував вищезазначені обставини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ухвалив справедливе рішення по відношенню до сторін.

Посилання апелянта на те, що він ніде не працює і хворіє, колегія суддів відхиляє, оскільки це не звільняє його від обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини. Дані обставини враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення та не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка, висновок про часткове задоволення позову є вірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Виходячи із змісту ч. 2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко