Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н.В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянуши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тесівської сільської ради Літинського району про визнання права на земельну частку (пай).

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Тесівської сільської ради Літинського району про визнання права на земельну частку (пай). В позові зазначає, що 11.03.2002 року померла її бабуся, ОСОБА_2, яка була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 по провул.Червоноармійський (Гончарний), 4. Позивач вказує, що вона також проживала за цією адресою, разом із покійною бабусею, що підтверджується довідкою виданою Летичівською селищною радою №3415 від 23.05.2017. Крім того, разом із покійною проживали ОСОБА_3, яка являється матір'ю позивача, а також діти ОСОБА_1, а відповідно правнуки покійної - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. ОСОБА_3 померла 29.01.2007 року.

Після смерті ОСОБА_2, залишилося спадкове майно. До складу спадкового майна входить земельна частка (пай) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ВН №0476677 в КСП "Мир", що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.05.2017.

Однак, на даний час втрачений сертифікат на вказану земельну частку (пай), тому нотаріусом відмовлено у офрмленні спадкового майна. Про втрату сертифікату, 26.05.2017, позивач подала оголошення до районної газети. Тому, за зазначених вище обставин, ОСОБА_1, змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач ОСОБА_1, та відповідач, представник Тесівської сільської ради Літинського району в судове засідання не з'явилися. Надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності,позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просиить задовільнити, а відповідач - визнає в повному обсязі.

Дослідивши докази, які є у справі, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням.

Із копії паспорта позивача (а.с.4) встановлено, що вона зареєстрована за адресою: провул.Червоноармійський 14/13 смт.Летичів Хмельницької області. Копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) свідчить, що дошлюбне прізвище позивача "Андрощук". Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) встановлено, що матір'ю позивача є ОСОБА_3. Копія свідоцтва про одруження (а.с.12) свідчить, що дошлюбне прізвище ОСОБА_3 - ОСОБА_2. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.13) видно, що ОСОБА_3 померла 29.01.2007 року. Копія свдоцтва про народження (а.с.11) свідчить, що ОСОБА_2 дійсно є мамою ОСОБА_3, а відповідно бабусею позивача, ОСОБА_1

Копія свідоцтва про смерть (а.с. 10) свідчить, що ОСОБА_2 померла 11.03.2002 року.

Із довідки виданої виконкомом Тесівської сільської ради та листа із відділу Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.7,8) встановлено факт наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_2, а саме земельної частки (паю) в КСП "Мир" розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату ВН №0476677. Сертифікат у Відділі Держгеокадастру у Літинському районі відсутній. Ксерокопія з газети (а.с.15) підтверджує той факт, що позивач повідомила про втрату сертифіката у місцевій пресі. Лист-відповідь із нотаріальної контори (а.с.9) свідчить, що ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити спадкове майно у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

В підпункті 4.15 п. 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, визначено, що видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Ураховуючи те, що покійна ОСОБА_2 за життя набула права на земельну частку (пай), тому наявні усі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1, яка є спадкоємцем після смерті останньої, адже постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.16), права на земельну частку (пай).

Керуючись ст..3,10,60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1261, 1296 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай), площею 1,85 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) ВН № 0476677 в КСП "Мир" на підставі розпорядження Літинської РДА від 02.03.2000 р. №83, після смерті ОСОБА_2, яка померла 11.03.2002 року.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області на протязі 10 днів після проголошення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна