Провадження № 22ц/784/214/17 Суддя першої інстанції Чаричанський П.О.
Справа № 472/806/16ц Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

5 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М,

суддів: Козаченка В.І., Прокопчук Л.М.,

при секретарі Гавор В.Б.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

її представника - ОСОБА_3,

представника відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору - Токарівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 вересня 2016 року ОСОБА_2 через свого представника звернулася до суду з позовом до Токарівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою районного суду від 4 листопада 2016 року відповідач Токарівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області була замінена належним відповідачем ОСОБА_5

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її брат - ОСОБА_7 в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу спадкового майна якої, увійшла земельна ділянка.

На початку вересня 2016 року вона звернулася до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті брата, оскільки спадкоємці першої черги відсутні. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини.

При цьому, рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2016 року було встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та її померлого брата з 2004 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка посилалася на свій хворобливий стан внаслідок вагітності, з приводу якої вона стояла на обліку у медичній установі та з 1 по 18 березня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 поважними та визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті брата.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до роз'яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Михайлівка Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 5,7,8).

З довідки - роз'яснення приватного нотаріуса від 2 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 пропустила шестимісячний строк, визначений ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини (а.с. 6).

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2016 року було встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та померлого ОСОБА_7 з 2004 року до часу відкриття спадщини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до наданих медичних документів позивачка з приводу вагітності перебувала на обліку у медичній установі з 22 січня 2016 року та з 1 по 18 березня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні. З 2 по 6 червня 2016 року ОСОБА_2 перебувала у пологово-гінекологічному відділенні Доманівської ЦРЛ з приводу пологів (а.с. 9,91).

З огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що після ІНФОРМАЦІЯ_1 року у позивачки не існувало перешкод для звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини.

Обставини, на які посилається позивачка, а саме хворобливий стан, пов'язаний з вагітністю, перебування її на стаціонарному лікуванні у період з 1 по 18 березня 2016 року, враховуючи строк та характер її захворювання (загроза переривання вагітності), не свідчать про наявність істотних труднощів для спадкодавця для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і не є причинами, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Доказів на підтвердження безспірності поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачкою не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спадкоємиця ОСОБА_2 своєчасно спадщину не прийняла, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняла дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

На підставі викладеного, твердження скаржниці про те, що судове рішення є необґрунтованим та ухвалено без дослідження всіх обставин справи, є непереконливими, доводи останньої зводяться до тлумачення як обставин, так і норм права на свою користь та не спростовують вмотивованих висновків суду.

При цьому помилкове посилання районного суду на ч. 2 ст. 1270 ЦК України щодо тримісячного строку для прийняття спадщини, не спростовує обґрунтованих висновків суду та не впливає на правильне по суті судове рішення.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

Л.М. Прокопчук