АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/870/17 Головуючий 1 інст. - Ніколаєнко І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» січня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року по справі за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року Харківська міська рада звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просила визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу гаражу площею 90,86 кв. м., розташованого по АДРЕСА_1 від 04 липня 2016 року № 1181, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; судові витрати по веденню справи покласти на відповідачів, та заявою про забезпечення позову, в якій посилалась на те, що ОСОБА_2, яка з 02 березня 2016 року була власником гаражу на підставі рішення суду дізнавшись про наявність поданої апеляційної скарги на це рішення, щоб уникнути відповідальності, 04 липня 2016 року уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна (гаражу) з іншою фізичною особою.

Зазначив, що спірний гараж літ. «А-1» площею 90,86 кв. м., розташований по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, що є порушенням вимог чинного земельного та містобудівного законодавства.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 жовтня 2016 року № 70257312 ОСОБА_1 є власником спірного гаражу на підставі договору купівлі-продажу від 04 липня 2016 року.

Вказав, що у разі вчинення останнім власником будь-яких дій щодо відчуження даного нерухомого майна і зміни його власників, може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду та призвести до порушення охоронюваних законом прав та інтересів Харківської міської ради при розгляді даної справи.

Зазначив, що шляхом прийняття рішення про визнання права власності на спірний гараж, який є самочинним будівництвом, порушені інтереси Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний гараж щодо розпорядження на власний розсуд вказаною земельною ділянкою комунальної форми власності, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року про скасування рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року у справі № 640/20863/15-ц.

Вважав, що невжиття заходів забезпечення позову по даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просив заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (дарування, продажу та ін.) гаражу літ. «А-1» площею 90,86 кв. м., розташованого по АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року заяву Харківської міської ради про забезпечення позову - задоволено, заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (дарування, продажу та ін.) гаражу літ. «А-1» площею 90,86 кв. м., розташованого по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу - скасувати, судові витрати стягнути за рахунок позивача по справі. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що в ухвалі суду немає посилань на конкретні факти, які можуть свідчити про реальну загрозу утруднення чи неможливості виконання рішення суду; що позивачем таких доказів надано не було; що судом не враховано той факт, що за придбання гаражу ним було сплачено продавцю значні кошти, відтак він є добросовісним набувачем даного об'єкту, а тому зазначений захід є грубим порушенням його прав, зокрема, і права власності, яке має бути непорушним.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, ухвалу суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що оскільки під час апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції було реалізовано спірне майно, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні суду першої інстанції знаходиться цивільна справа за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Підставою для подачі цього позову є скасування рішенням Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудований гараж площею 90, 86 кв. м., розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

В суді апеляційної інстанції представник Харківської міської ради підтвердив, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції без наявності у ОСОБА_2 наданого уповноваженим органом територіальної громади дозволу на збереження об'єкту самочинного будівництва та надання земельної ділянки під вже збудоване нерухоме майно самочинно збудований гараж було продано ОСОБА_1 Земельна ділянка, на який знаходиться цей гараж, знаходиться у власності територіальної громади.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції ці обставини не спростували.

Забороняючи ОСОБА_1 вчиняти будь - які дії щодо відчуження (дарування, продажу та ін.) гаражу літ. «А-1» площею 90, 86 кв. м., який розташований по АДРЕСА_1, суд правильно вирішив, що існує реальна загроза виконання майбутнього рішення суду і невжиття такого заходу дозволить ОСОБА_1 розпорядитися зазначеним гаражем, який є предметом договору купівлі-продажу.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Судді колегії