Провадження № 2/537/50/2017
Справа № 537/3525/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., при секретарі Костюкевич Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, фізичних осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 на 4/25 частку житлового будинку АДРЕСА_1

В подальшому ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 на 4/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 сарай літ. «Б», погріб літ. «Бп», колодязь літ. «К», вбиральню літ. «Ю», припинити за відповідачем ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку сараю літ. «Б», припинити за відповідачем ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку сараю літ. «Б» та право власності на1/2 частку погребу літ. «Бп».

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука № 398 від 13.11.1991 року «Про перерахування дольових співвідносин в житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 на праві власності належать 4/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями.

Частка ОСОБА_6 в житловому будинку має окремий вхід, визначена як квартира №3. Після перерахування дольових співвідношень та за домовленістю між співвласниками було визначено, що ОСОБА_6 належать наступні господарські будівлі: вбиральня літ. «Ю», сарай літ. «Б», колодязь літ. «К».

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер син ОСОБА_6 - її батько ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_8 року в спірній частині будинку виникла пожежа, 4/25 частини житлового будинку були пошкоджені пожежею під час якої помер син ОСОБА_7 - її рідний брат ОСОБА_5. Після смерті брата вона звернулася до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.12.2014 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 та факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7. 11.05.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на зазначене вище нерухоме спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, хоча завчасно направив до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати у його відсутність та рішення винести на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на сарай літ. «Б», погріб літ. «Бп», колодязь літ. «К», вбиральню літ. «Ю» просила відмовити в зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, в іншій частині позовних вимог про визнання права власності на 4/25 частки житлового будинку поклалась на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника, пояснення відповідача ОСОБА_3 та її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне.

Як вбачається із інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.04.2013 року ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане 21.02.2005 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за р.№1 - 166 та ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане 27.10.2008 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за р.№1 - 1363 на праві власності належить по 21/50 частці житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 01.12.2014 року виділено в натурі та визнано право власності за ОСОБА_3 на належну їй 21/50 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 кухню 1-3 площею 8,9 кв.м, кімнату 1-4 площею 9,2 кв.м, кімнату 1-5 площею 23,7 кв.м, коридор 1 площею 7,5 кв.м, комірну ІІ площею 2,3 кв.м, кухню 2-2 площею 8 кв.м, кімнату 2-3 площею 11,9 кв.м, коридор ІІІ площею 8 кв.м, погріб «Вп», сарай літ.»В», убиральню літ. «М», літню кухню літ.»Н», сарай літ.»Р», сарай літ.»С», колодязь літ.»К1», виділено в натурі та визнано право власності за ОСОБА_4 на належну їй 21/50 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 передпокій 4-1 площею 3,8 кв.м, кухню 4-2 площею 4,4 кв.м, кімнату 4-3 площею 11,8 кв.м, кімнату 4-4 площею 12.1 кв.м, кімнату 4-5 площею 15 кв.м, коридор 4-6 площею 3,2 кв.м, погріб літ.»Гп», сарай літ.»Г», вбиральню літ.»Ж», гараж літ.»Л», колодязь літ.»К2».

ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 21.02.1959 року нотаріусом Крюківської державної нотаріальної контори, належала 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1

Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука Полтавської області №398 від 13.11.1991 затверджено нові дольові співвідносини в житловому будинку АДРЕСА_1 зокрема ОСОБА_6 - 4/25 частини, що складається із частини житлового будинку літ. «А1», веранди літ. «а», 1/3 частини сараю літ. «Б», колодязя літ. «К», 1/2 частину погребу літ. «Бп».

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.04.2013 року, ОСОБА_6 на праві власності належить 4/25 частка житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується актовим записом про смерть №1170 від 11 липня 1989 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №1 від 18.06.2013 року щодо актового запису про смерть на ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер син ОСОБА_6 та батько ОСОБА_1 - ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер рідний брат ОСОБА_1 та син ОСОБА_7- ОСОБА_5.

Відповідно до ст..549 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління та володіння спадковим майном.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.12.2014 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_7 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 та встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7

Відповідно до ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1261 ЦПК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом та це не заперечується сторонами, на час смерті ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8, яка є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до ст.. 1262 ЦПК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як встановлено судом, у другу чергу спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 увійшла його рідна сестра - позивач по справі ОСОБА_1.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Ст..1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до заяви ОСОБА_8, яка посвідчена 26.10.2016 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори за р.№2 - 982, остання зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_5, який на день смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1. Вона - дружина ОСОБА_5, постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 пропустила строк для прийняття спадщини, заяву про прийняття спадщини не подавала та вважає себе такою, що не прийняла спадщину. На видачу свідоцтва про право на спадщину за законом іншим спадкоємцям не заперечує.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №38/2013, яка розпочата 04.03.2013 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після померлого ОСОБА_5 звернулась лише ОСОБА_1, інші особи з такими заявами не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

04 березня 2013 року ОСОБА_1, як спадкоємець за законом другої черги, звернулася до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5.

Постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2016 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/25 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, який належав померлій ОСОБА_6, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на зазначене вище нерухоме спадкове майно.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна.

Відповідно до ст..1299 ЦК України в редакції, яка була чинною до 04.07.2013 року, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Між тим, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст..1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто у випадку, якщо спадщина прийнята, однак не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину, або одержавши таке свідоцтво не здійснив його державної реєстрації.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При обґрунтуванні заперечень проти позову відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що сарай літ. «Б» та погріб літ. «Бп» фізично не існують, так як зруйновані та відповідачі не вчиняли жодних дій, щоб свідчили про їх відмову від вказаного майна, а тому відсутні підстави для визнання за позивачем право власності на сарай літ. «Б», колодязь літ. «К», погріб літ. «Бп», вбиральню літ. «Ю».

Як встановлено судом, це заперечується сторонами та встановлено рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 01.12.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ часток в натурі, дах з покрівлею, перекриття, підлога, вікна та двері 4/25 частки спірного житлового будинку, знищені пожежею і для проживання не придатні та фізично знищені сарай літ. «Б», погріб літ. «Бп».

Однак, відповідно до ст..349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Враховуючи вказану норму права, встановлені обставини справи, а також те, що відповідні зміни до державного реєстру про знищення спірного нерухомого майна не вносились, то суд вважає, що хоч фізично спірної нерухомості вже немає, однак юридично права на нерухоме майно - 4/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями, продовжують існувати до внесення відповідних змін до державного реєстру.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що ОСОБА_7 є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 та до складу якої входило право на 4/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями по вул.. Художній, 23 в м. Кременчуці, ОСОБА_5 є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7, а в свою чергу ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на майно в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5.

Згідно ст..347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Відповідно до ст..365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем суду не надано жодних належних доказів того, що відповідачами було вчинені дії передбачені ч.1 ст.347 ЦК України та не надано доказів про наявність обставин, що передбачені ст..365 ЦК України.

Крім того, згідно норм ст..ст.186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі об'єкти визнаватися не може.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині припинення права власності відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на 2/3 (1/3 + 1/3) частку сараю літ. «Б» та 1/2 частку погребу літ. «Бп» та визнання за нею права власності насарай літ. «Б», погреб літ. «Бп», колодязь літ. «К», вбиральню літ. «Ю», як на окремі об»єкти нерухомого майн, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тосуд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та за останньою необхідно визнати право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5 на спадкове майно саме у обсязі належних останньому на момент смерті прав, тобто право власності на 4/25 частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, що складається із частини житлового будинку літ. «А1», веранди літ. «а», 1/3 частину сараю літ. «Б», колодязя літ. «К»,1/2 частину погребу літ. «Бп» (рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м.Кременчука №398 від 13.11.1991 року), а в задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити у зв»язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 79, 81, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст..ст. 328, 349, 392, 1216 - 1218, 1220 - 1223, 1261 - 1270, 1236, 1258, 1278, 1296 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 4/25 частину житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1, що складається із частини житлового будинку літ. «А1», веранди літ. «а», 1/3 частину сараю літ. «Б», колодязя літ. «К»,1/2 частину погребу літ. «Бп» в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: