РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частини квартири № 45, що знаходиться за адресою: м. Житомир, пр-т Миру, буд. 65, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3. В обґрунтування вказаних вимог зазначила, що після смерті ОСОБА_3, померлої 14.12.2015 року відкрилась спадщина на нерухоме майно. Вказала, що з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину зверталася до нотаріуса, але їй було відмовлено в оформленні спадщини, у звязку із тим, що разом із правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник Житомирської міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були власниками квартири № 45, що знаходиться за адресою: м. Житомир, пр-т Миру, буд. 65, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 33773 видане Виконкомом Житомирської міської ради народних депутатів, відділ приватизації державного житлового фонду від 17 грудня 1999 року.

11 березня 2002 року померла ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частини квартири за законом після смерті ОСОБА_4, але не зареєструвала право власності на нерухоме майно в органах БТІ та державній реєстрації.

14 грудня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть, серія І-ТП № 274412, актовий запис № 3023. /а.с. 9/

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтовм про народження /а.с 10/

Після смерті матері позивача відкрилась спадщина.

Зі змісту постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1/219/01-24 від 04.07.2016 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 14.12.2015 року матері ОСОБА_3, у звязку із тим, що правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво про право на спадщину за законом не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. /а.с. 7/

Статтею 25 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність це здатність мати цивільні права та обовязки. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із положенням ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

При цьому, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Оскільки померла ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на 1/2 частини квартири не зареєструвала в органах БТІ та державної реєстрації, тому для позивача неможливо оформити права на майно, що позбавляє належним чином користування, володіти та розпоряджатися квартирою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 158, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 16, 25, 328, 329, 1217, 1220, 1223, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частини квартиру № 45, що знаходиться за адресою: м. Житомир, пр-т Миру, буд. 65, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14.12.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Перекупка