441/691/17 2/441/487/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

при секретарі - Цап І.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа - голова Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання незаконним розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

29.05.2017 р. позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила визнати незаконним та скасувати Розпорядження сільського голови Суховільської сільської ради № 26 від 26.05.2017 р. «Про кадрові питання».

Позов обґрунтовує тим, що займає посаду діловода Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області. В період відпустки з 15.03.2017 р. по 29.03.2017 р. захворіла і проходила лікування протягом десяти днів. Після закінчення часу відпустки 29.03.2017 р. з урахуванням проходження лікування, надавши в бухгалтерію листок непрацездатності продовжила собі відпустку на 10 днів.

Сільський голова не взявши до уваги її повідомлення від 25.04.2017 р. наклав на неї стягнення за прогул та 26.05.2017 р. видав Розпорядження № 26 від 26.05.2017 р. «Про кадрові питання», в якому вказано Вважати; невикористаними 10 календарних днів щорічної основної відпустки ОСОБА_3, діловода сільської ради, що були невикористані нею у звязку із тимчасовою непрацездатністю, які співпали із періодом надання їй щорічної основної відпустки з 15.03. 2017 р. по 29.03.2017 р. тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 01.10.2016 року по 01.10.2017 р..

Підстава: листок непрацездатності серії АДВ № 014755 від 15.03.2017 р.

Головному бухгалтеру ОСОБА_4 провести відрахування відпускних ОСОБА_3 та нарахувати їй допомогу по тимчасовій втраті непрацездатності у найближчий строк установлений для виплати заробітної плати».

До початку розгляду справи по суті представник позивача зменшив позовні вимоги та просив про часткове скасування розпорядження, а саме: залишити без розгляду питання в Розпорядженні, в частині «Головному бухгалтеру нарахувати допомогу по тимчасовій втраті працездатності», в решті позов підтримав, просив вимоги задовольнити на підставі викладеного в позовній заяві.

Представник відповідача вважає позов безпідставним. Пояснила, що Давид своєчасно не повідомила сільського голову про продовження відпустки та не було спільно прийнятого рішення. Позивачка самостійно продовжила собі відпустку з мотивуванням того, що перебувала на лікарняному. Посилаючись на норми ст.80 КЗпП України, звернула увагу на те, що щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період або продовжена на кількість календарних днів, що припали на період хвороби, однак питання має бути узгоджено з працедавцем, який розраховував на вихід працівника з відпустки. Стверджує, що ОСОБА_3 одноособово продовжила собі відпустку, що суперечить Закону України «Про відпустки». Оскільки Розпорядженням голови Суховільської сільської ради право позивача не порушено просила в позові відмовити.

Третя особа голова Суховільської сільської ради своєї позиції не висловив.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється Законом України «Про відпустки», та КЗпП України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (статті 10 і 11 ЦПК України).

Судом встановлено, що Розпорядженням сільського голови Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 11 від 14.03.2017 р. «Про надання відпустки» ОСОБА_3 надано основну відпустку за період роботи з 01.10.2016 р. по 01.10.2017 р. на 15 календарних дні з 15.03.2017 р по 29.03.2017 р. (а.с.6).

Згідно Розпорядження № 26 від 26.05.2017 р. Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області вважається невикористаними ОСОБА_3 10 календарних днів відпустки у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю (підстава листок непрацездатності серії АДВ № 0114755 від 15.03.2017 р.) (а.с.8).

Згідно показів свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 поставила до відома головного бухгалтера про продовження відпустки та не повідомила голову сільської ради.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 11 Закону України «Про відпустки» та ст..80 КЗпП України передбачено, що рішення про те, продовжити відпустку або перенести, приймається спільно працівником та працедавцем.

Працівник зобовязаний повідомити працедавця про причини непрацездатності і про рішення продовжити або перенести відпустку на бажаний термін.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на порушення прав ОСОБА_3 оскаржуваним Розпорядженням сільського голови Суховільської сільської ради № 26 від 26.05.2017 р. «Про кадрові питання» позивачкою суду не надано.

Зазначені вище обставини в сукупності вказують на те, що посилання позивача на порушення з боку відповідача її прав чи охоронюваних законом інтересів не є обґрунтованими та не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.10,60,88, 212,213,214,215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 в позові відмовити за недоведеністю та відсутністю доказів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення в порядку та строки передбачені статтею 294 ЦПК України.

СуддяОСОБА_5