Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/350/17 Головуючий у 1-й інст. Гумен Н. В.
Категорія 2 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про виділення частки в натурі, а саме: кімнату для користування, що знаходиться у АДРЕСА_1. Позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги та в остаточному варіанті від 03.07.2017 року просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №521/05-2017, наступним чином: надати їй кімнату №4, площею 10,1 кв.м. за варіантом №1 зображеним на схемі в додатку №2. Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона є власником 1/6 частини вищевказаної квартири, ОСОБА_3 є власником 2/3 частини квартири, ОСОБА_2 є також власником 1/6 частини квартири, вказана частина квартири є єдиним її житлом, відповідачі, які проживають і користуються усією квартирою перешкоджають їй у користуванні нею, шляхом заміни замка вхідної двері, у зв'язку з чим порушують її права як співвласника квартири.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_1 у користування окрему житлову кімнату площею 10,1 кв.м, залишено місце загального користування: коридор площею 12,1 кв.м, кухню площею 7,5 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, - в спільному користуванні співвласників квартири ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1584 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1584 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 26.07.2017 року виправлено допущені описки в рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 03.07.2017 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані із проведенням судової експертизи в розмірі 1584 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані із проведенням судової експертизи в розмірі 1584 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду першої інстанції, а справу направити на новий розгляд до того ж суду. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на неправильне застосування та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.11.1998 року Відділом приватизації державного житлового фонду видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1, згідно якого, власниками квартири є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. У зв'язку з чим, 1/2 вищевказаної частина квартири розподілено між спадкоємцями, його дітьми: донькою ОСОБА_6, сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом, виданим 16.07.2013 року державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності у розмірі по 1/6 частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1

За технічним паспортом - квартира АДРЕСА_1 розташована на 1-му поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з трьох кімнат жилою площею 37, 2 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 15,6 кв.м., 2-а кімната - 10,1 кв.м., 3-а кімната - 11, 5 кв.м., кухні - 7,5 кв.м., ванни кімнати - 2,6 кв.м., вбиральні -1,0 кв.м., коридора - 12,1 кв.м., комори - 1,7 кв.м., лоджії - 1,55 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

За нормою ч.1 ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що між співвласниками виникають спори, щодо порядку володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Позивач на законних підставах набула права власності на частину квартири та в силу презумпції права власності має рівні з іншими співвласниками квартири права на користування квартирою, визначений позивачем спосіб захисту ґрунтується на нормах чинного законодавства та є один із способів захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, що кореспондується з положеннями статті 391 Цивільного кодексу України. У власника є право на володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власникам забезпечуються рівні можливості у здійсненні своїх прав.

Сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок користування квартирою, відповідно до належних їм часток у власності.

Для усунення спорів та конфліктів між співвласниками необхідно встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири та висновку експерта №521/05-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Статтею 66 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку експерта № 521/05-2017 від 19.05.2017 року, складеним на підставі ухвали суду від 18.04.2017 року, встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 між позивачем та відповідачами відповідно до ідеальних часток співвласників 1/6, 2/3 та 1/6, не вбачається за можливе. Можливі варіанти встановлення порядку користування з відхиленням від ідеальних часток співвласників, однак в частках, наближених до ідеальних. Експертом запропоновані два варіанти встановлення порядку користування вищевказаною квартирою розроблені з відхиленням від ідеальних часток співвласників. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 відповідають додатку № 2 до висновку № 521/05-2017.

Крім того, суд не може позбавити позивача користуватися частиною житлового приміщення яка належить їй на праві спільної часткової власності враховуючи неприязні стосунки між сторонами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

У п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 вказано, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

А тому, варіант, згідно висновку експерта, надає позивачу можливість користуватися кімнатою з найменшою житловою площею в спірній квартирі.

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції, ухвалив рішення в межах заявлених позовних вимог, визначив порядок користування квартирою, та такий порядок користування спірною квартирою не порушує права та законні інтереси інших співвласників квартири.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді