Справа №173/1094/17
Провадження №2/173/694/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Васильківської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки ,-
До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним до відповідачів ОСОБА_2, та відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Васильківської районної державної адміністрації, згідно якого просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3), укладений 08 вересня 2016 року від імені її імені з відповідачем ОСОБА_2, та зареєстрований 13 вересня 2016 року державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі прав на нерухоме майно договору оренди її земельної ділянки від 13.09.2017 року та стягнути понесені судові витрати.
В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на наступне: відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 30 липня 2001 року, вона є власником земельної ділянки площею 5.082 га, кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
02.09.2009 року нею був укладений договір оренди земельної ділянки (паю) з приватним підприємством «СТД - АГРО», згідно якого вона передала свою земельну ділянку площею 5.185 га відповідачу в оренду.
Оскільки ПП «СДТ-АГРО» не виконувало умови договору, протягом декількох років не виплачувало їй орендну плату, та за період господарювання даного підприємства погіршився агрохімічний стан земельної ділянки, у 2014 році вона звернулась до Верхньодніпровського районного суду з позовною заявою про розірвання договору оренди. 16.03.2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення по цивільній справі № 173/536/14-ц, яким були задоволені її позовні вимоги, розірваний договір оренди земельної ділянки площею 5.082 га кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, укладений 02.11.2009 року між нею та ПП «СТД-АГРО»
На підставі даного рішення суду у серпні 2016 року державний реєстратор Верхньодніпровської райдержадміністрації скасував державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з ПП «СТД-АГРО».
Після чого 03.10.2016 року вона уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з іншим орендатором ОСОБА_4 На підставі її довіреності ОСОБА_4. звернувся до державного реєстратора Верхньодніпровської райдержадміністрації про реєстрацію в Державному реєстрі прав на нерухоме майно договору оренди земельної ділянки з ним. Але державний реєстратор прав на нерухоме майно Верхньодніпровської райдержадміністрації 07.10.2016 року винесла рішення про відмову у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки між нею (орендодавцем) та ОСОБА_4, (орендарем). Причина відмови у державній реєстрації: « Існує інше речове право, а саме договір оренди земельної ділянки вже з іншим правонабувачем». Вона була вкрай здивована причиною відмови, оскільки після розірвання договору з ПП «СТД - АГРО» вона ні з ким крім ОСОБА_4, не укладала договір оренди земельної ділянки.
Вона не знає гр. ОСОБА_2, та ніколи не укладала з ним договору оренди земельної ділянки, цей договір було укладено без її відома та згоди, підпис у договорі належить не їй. Та їй не зрозуміло на підставі яких документів державний реєстратор Васильківської районної ради Дніпропетровської області міг провести реєстрацію належної їй земельної ділянки з невідомим їй громадянином. Також їй стало відомо, що такі договори оренди земельних ділянок були укладені ще з шістьма мешканцями сел. Новомиколаївка.
Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи № 29/1.1-328 від 15.05.2017 року було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1, в графі орендодавець договору оренди земельної ділянки від 08.09.2016 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2,, - виконаний не ОСОБА_1 а іншою особою.
Таким чином було підтверджено, що вона не укладала договір оренди земельної ділянки з гр. ОСОБА_2, особисто його не підписувала та даний договір є недійсним, що й стало підставою звернення до суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також представник позивача пояснила, що на даний час відповідача ОСОБА_2,. ніяких дій щодо використання ( обробки) земельної ділянки, яка належить її довірительниці, не проводить. Місце його знаходження невідоме.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади» списки осіб, яким надіслано кореспонденцію, адресовану одержувачам населених пунктів АРК., м. Севастополь, м. Донецьк, м. Луганськ.
Представник відповідача відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Васильківської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Судом встановлено, що позивач батура М.П., відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 30.07.2001 року є власником земельної ділянки площею 5.080 га, кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку (пай).
02.09.2009 року позивачкою був укладений договір оренди земельної ділянки (паю) з приватним підприємством «СТД - АГРО», згідно якої вона передала свою земельну ділянку площею 5.080 га відповідачу в оренду. Оскільки ПП «СДТ-АГРО» не виконувало умови договору, протягом декількох років не виплачувало їй орендну плату, та за період господарювання даного підприємства погіршився агрохімічний стан земельної ділянки. У 2014 році вона звернулась до Верхньодніпровського районного суду з позовною заявою про розірвання договору оренди. 16.03.2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення по цивільній справі № 173/536/14-ц, яким були задоволені її позовні вимоги, розірваний договір оренди земельної ділянки площею 5.080 га кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, укладений 02.11.2009 року між нею та ПП «СТД-АГРО», що підтверджується копією рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 року
На підставі даного рішення суду у серпні 2016 року державний реєстратор Верхньодніпровської райдержадміністрації скасував державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки з ПП «СТД-АГРО».
З пояснень представника позивача встановлено, що 03.10.2016 року її довірителька уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з орендатором ОСОБА_4 та видала довіреність на підставі якої гр. ОСОБА_4, звернувся до державного реєстратора Верхньодніпровської райдержадміністрації про реєстрацію в державному реєстрі прав на нерухоме майно договору оренди земельної ділянки. Але державний реєстратор прав на нерухоме майно Верхньодніпровської райдержадміністрації 07.10.2016 року винесла рішення про відмову у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки між ним (орендодавцем) та ОСОБА_4, (орендарем). Причина відмови у державній реєстрації: « Існує інше речове право, а саме договір оренди земельної ділянки вже з іншим правонабувачем» Її довірителька була вкрай здивована причиною відмови, оскільки після розірвання договору з ПП «СТД - АГРО» вона ні з ким, крім ОСОБА_4, не укладала договір оренди земельної ділянки.
Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першо-третьою, п»ятою-шостою ст. 203 Цього кодексу.
ст. 203 ЦК України встановлені умови дійсності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
особа, яка вчинила правочин, повинна мати відповідний обсяг цивільної дієздатності
волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.
правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується, що недійсним може бути визнано лише укладений правочин. І не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.
Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 08.09.2016 року зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію тому є укладеним і при виявленні недодержання умов, передбачених ст. 203 ЦК України можє бути визнаним недійсними.
Судом також встановлено, що при укладанні вищезазначеного договору оренди земельної ділянки були порушені дві вимоги щодо умов дійсності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. А саме: вимога щодо вчинення правочину у формі, встановленій законом та волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально.
Виходячи з того, що позивачка не підписувала договір оренди земельної ділянки він є таким, що вчинений з недодержанням форми його укладення, встановленій законом.
Таким чином законодавством передбачено, що даний вид договору укладається в письмовій формі.
Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом.
Ні Цивільним кодексом України, ні ЗУ «Про оренду землі», ні іншими нормативними актами не передбачено, що недодержання сторонами письмової форми договору оренди землі має наслідком його недійсність.
Виходячи з вищевикладеного, визнати вищезазначений договір оренди земельної недійсним в зв'язку з недотриманням сторонами вимог щодо вчинення його в простій письмовій формі неможливо.
Також суд вважає, що договір оренди земельної ділянки не можна вважати і неукладеним, так як він був зареєстровані в установленому в законі порядку. Тобто державний реєстратор, який проводив його реєстрацію, перевіряючи надані йому документи і вважав даний договір укладеним. так як перевірки належності підпису особі, що підписала договір необхідні спеціальні знання та обладнання.
Другою умовою, яка була порушена при укладенні договору оренди земельної ділянки від 08.09.2016 року - це наявність вільного волевиявлення учасника правочину та відповідність його внутрішній волі.
Висновком судової почеркознавчої експертизи № 29/1.1-328 від 17.05.2017 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1., в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки від 08.09.2016 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.
Таким чином судом встановлено, що у позивача ОСОБА_1, було відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі та зміни строку оренди земельної ділянки від 08.09.2016 року так як вона даний договір оренди земельної ділянки не підписувала про його існування не знала і на даний час не погоджується з його умовами.
Почеркознавча ескпертиза проводилась на сертифікованому обладнанні про що зазначено в кінці наданого висновку експерта, де зазначені номер та дата свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Експетом вказані виявлені однакові ознаки в підписах та розбіжності в підписах, що надані для проведення експертного дослідження, які зазначені різними кольорами, синім та червоним.
Відповідно суд вважає наданий висновок судової почеркознавчої експертизи достовірним та проведеним на підставі наданого для дослідження матеріалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору …
З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що був порушений принцип свободи договору, тобто вільного вибору сторони (орендаря) в договорі, Так я к представник позивача стверджує, що її довірителька відповідача ОСОБА_2, не знає і не знала раніше та у неї було наміру укладати з ним договір оренди належної їй земельної ділянки. Крім того укладений договір протирічить самому визначенню договору, передбаченому ч. 1 ст. 626 ЦК України, з якого вбачається, що укладення договору обов'язково має юридичні наслідки. А з пояснень представника позивача встановлено, що договір укладений лише для виду, без мети мати певні наслідки, так як відповідач ОСОБА_2, до обробітку земельної ділянки та використання її за призначенням з моменту реєстрації вищезазначеного договору так і не приступив.
Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3, укладений 08 вересня 2016 року від імені ОСОБА_1 з ОСОБА_2, та зареєстрований 13 вересня 2016 року державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації в державному реєстрі прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі. наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.
Виходячи з того, що фактичної передачі земельної ділянки відповідачу за справою не здійснювалось, вимоги щодо повернення земельної ділянки позивачем не ставляться, тому судом не розглядаються та невирішуються.
Позивач також просить скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки. При вирішенні даної позовної вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають до виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.
Таким чином, ухвалення судом рішення про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним є підставою для скасування держаної реєстрації цього договору без зазначення обов'язкового покладення відповідних обов'язків на орган, який здійснює державну реєстрацію речових прав. Проте, враховуючи, що державна реєстрації договору оренди земельної ділянки здійснена без відома позивачки, невідомо на підставі яких документів була проведена органом державної реєстрації, який розташований не за місцем знаходження земельної ділянки та не за місцем реєстрації сторін договору, також судом встановлені в інформаційних довідках та договорі оренди земельної ділянки розбіжності щодо указання прізвища орендодавця ( ОСОБА_2 та ОСОБА_2), суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги в цій частині та зобов'язати відповідача відділ з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Васильківської районної державної адміністрації, скасувати державну реєстрацію вищезазначеного договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої, ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Позивач в зв'язку з розглядом справи в суді поніс судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., які просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині, так як відповідачу відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Васильківської районної державної адміністрації могло бути і не відомо, що для проведення державної реєстрації поданий договір оренди земельної ділянки підписаний не його стороною. Відповідно судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., суд вважає за потрібне стягнути з відповідача ОСОБА_2,. на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Васильківської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3), укладений 08 вересня 2016 року від імені ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_5, виданий Сніжнянським МВУ УМВС України в Донецькій області 10.12.2002 року) та зареєстрований 13 вересня 2016 року державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації в державному реєстрі прав на нерухоме майно, скасувавши державну реєстрацію даного договору оренди земельної ділянки від 13 вересня 2016 року
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або після перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М