Номер провадження: 22-ц/785/2277/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року, а також на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Трудовий звязок», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, треті особи Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування та виділ у натурі частки домоволодіння у самостійне домоволодіння,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який неодноразово був уточнений та остаточно поданий до Житлово-будівельного кооперативу «Трудовий звязок», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_18, ОСОБА_20, треті особи ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», Одеська міська рада, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування та виділ у натурі частки домоволодіння у самостійне домоволодіння, посилаючись на те, що він є власником на праві спільної часткової власності 60/1000 частини домоволодіння у жилому будинку літ. «В», жилого будинку літ. «В», загальною площею 69,7 кв. м., жилою площею 45,6 кв. м., гаражу літ. «L», відображених у технічному паспорті від 17.08.2006 року, відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 квітня 2006 року за №438.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач просив зобов'язати ОСОБА_18, ОСОБА_18 за власні кошти здійснити демонтаж паркану, що огороджує земельну ділянку, яка перебуває в їхньому користуванні, і на якій розташована належна їм на праві власності частина домоволодіння по вул. Окружній, 17/В у м. Одесі; встановити паркан на відстані 3,5 м. від забору, що огороджує земельні ділянки, які перебувають у користуванні ОСОБА_12 та ОСОБА_21; зобов'язати ОСОБА_22 за власні кошти здійснити демонтаж паркану, що огороджує земельну ділянку, яка перебуває у її користуванні і на якій розташована належна їй на праві власності частина домоволодіння за зазначеною адресою; зобов'язати ЖБК «Трудовий зв'язок» за власні кошти здійснити перенесення існуючої опори лінії електричної мережі, що розташована у міжквартальному проїзді біля паркану ОСОБА_18, ОСОБА_18 на відстань 3,5 м. від паркану, що огороджує земельні ділянки, які перебувають у користуванні ОСОБА_12 та ОСОБА_21

Крім того, просив визнати за ним право власності на самостійний об'єкт нерухомості - домоволодіння, що складається з: житлового будинку літ. «В», загальною площею 69,8 кв. м., по вул. Окружній, 17/В у м. Одесі, житлового будинку літ. «В-П», загальною площею 69,7 кв.м.; та гаражу, літ. «В-ІІІ», загальною площею 19,2 кв.м, що розташований на земельній ділянці, площею 370,12 кв. м. за цією ж адресою.

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

23 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що з приводу позовних вимог у частині виділу у самостійне домоволодіння 60/1000 частин домоволодіння по вул. Окружній, 17/В в м. Одесі сторонами надавалися пояснення та докази, однак суд не ухвалив рішення з цього приводу.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування та в здійсненні права на приватизацію земельної ділянки, виділ в натурі частки домоволодіння у самостійне домоволодіння.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, які мають значення для справи, а також, судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також не погоджуючись з додатковим рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, яким виділити йому в натурі у самостійне домоволодіння 60/1000 частин домоволодіння, яке розташоване в м. Одесі по вул. Окружній, 17/В, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 квітня 2006 року № 438, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належать 60/1000 частини домоволодіння у жилому будинку літ. «В», жилого будинку літ «В», з загальною площею 69,7 кв. м, жилою площею 45, 6 кв. м, гаражу літ. «L», відображених у технічному паспорті від 17 серпня 2006 року.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи, складеним судовим експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скібінського С.С.» від 27 жовтня 2010 року № 088/2010, 60/1000 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Окружна, 17/В у місті Одесі в ЖБК «Трудовий звязок», що складаються з житлового будинку літ. «В», загальною площею 69,8 кв. м, житлового будинку літ. «В-ІІ», загальною площею 69,7 кв. м, гаража літ. «В-ІІІ» можливо виділити в натурі.

Крім того, відповідно до цього експертного висновку, встановити кордони земельних ділянок, що знаходяться у користуванні ОСОБА_18В, ОСОБА_18, ОСОБА_22, які є співвласниками ЖБК «Трудовий зв'язок» по вул. Окружній, 17 у м. Одесі, для організації проїзду шириною 3,5 м до домоволодіння ОСОБА_2 без порушення порядку землекористування, який склався у ЖБК, а також встановити інші варіанти організації проїзду технічно неможливо.

Згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 25 липня 2011 року за № 50/2011, проведення робіт з переносу існуючої електричної мережі на території ЖБК «Трудовий звязок» по вул. Окружній, 17, у м. Одесі, неможливо без узгодження з ПАТ «Енергопосгачальна компанія «Одесаобленерго». У разі проведення цих будівельно-ремонтних робіт такий проїзд буде вважатися проїздом до земельної ділянки, але не нормативним і не тупиковим.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою загального користування та виділ у натурі частки домоволодіння у самостійне домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що його право користування земельною ділянкою, на якій у 1937 році проведено розташування спільної межі земель, якимось чином порушується відповідачами.

Як встановлено судом, спільні межі земельних ділянок відповідачів встановлені згідно з законом, їх фактичне використання відповідає саме тим межовим знакам, що були встановлені у 1937 році.

Згідно з ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сім. селищ, міст, є комунальною власністю.

Проїзд між житловими будинками по вул. Окружній, 17/В, у м. Одесі, відноситься до земель загального користування населених пунктів.

Встановлення меж земельних ділянок для організації нормативного проїзду, шириною 3,5 м. до домоволодіння ОСОБА_2 без порушення порядку землекористування, що склався у ЖБК «Трудовий зв'язок», та встановлення інших варіантів організації проїзду до цього будинку можливо лише після виконання будівельно-ремонтних робіт з демонтажу та встановлення на іншій відстані загороджувальних парканів земельних ділянок, що знаходяться у користуванні ОСОБА_18, ОСОБА_18, ОСОБА_22 та переміщення існуючої електричної мережі.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

У разі неможливості володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, співвласник має передбачене ч. 3 ст. 358 ЦК У країни право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом, або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволені позову ОСОБА_2, оскількине було встановлено, що відповідачі порушують його права, крім того позивачем не були спростовані доводи відповідачів, стосовно звернення до них щодо виділу його частки в натурі у самостійне домоволодіння, також, позивач не надав жодного доказу технічної можливості поділу об'єкта, та не надав технічного висновку щодо можливості виділу частки спільного майна в натурі.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд приймаючи рішення зазначив, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог та не встановлено порушення його прав, за захистом яких він звернувся, оскільки судом не перевірені протиправні дії відповідачів, які порушують його права на користування земельною ділянкою та її приватизацію, так як відсутність нормативного проїзду до його земельної ділянки перешкоджає позивачу скористатися своїм правом на приватизацію земельної ділянки та повноцінно використовувати земельну ділянку та майно, яке розміщено на ній, оскільки транспорт підїхати до земельної ділянки не може, що в свою чергу призводить до значних незручностей, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним позовом не довів, що з боку відповідачів йому чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою, також відсутні правові підстави для виділення в натурі належної йому частки в домоволодінні, оскільки позивач не звертався до інших учасників спільної часткової власності для виділення своєї частки в натурі у спосіб, визначений ЦК України

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про відведення земельної ділянки, на якій розташовані обєкти, що було дозволено побудувати ЖБК «Трудовий зв'язок» згідно з договором про право забудови 1937 року, надання або реєстрація правового статусу цієї земельної ділянки, які передбачалися на той час, не здійснювалося, а отже визначити порядок користування земельною ділянкою, як позивача, так і відповідачів, не узгоджується з нормами ЗК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_23