АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1160/17 Головуючий 1 інст. - Мамалуй М.В. Справа № 643/2768/16-ц Доповідач - Карімова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Малінської С.М.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лиска Павла Олександровича - представника ОСОБА_4 (правонаступника ОСОБА_5) на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 в особі представника адвоката Лиска Павла Олександровича до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхових виплат та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду в порядку вимог Закону України «Про захист прав споживачів» із позовом до ПрАТ"Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхових виплат та відшкодування моральної шкоди.

Просив стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на його користь страхові виплати в сумі 5808 грн., пеню в сумі 848 грн., три відсотки річних в сумі 104 грн, відшкодувати моральну шкоду в сумі 50 000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 18 000 грн.

Ухвалою судді Московського районного суду міста Харкова від 14 березня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 11 квітня 2016 року провадження у справі зупинено у зв»язку зі смертю позивача до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 11 жовтня 2016 року провадження у справі відновлено. Залучено до участі у справі в якості позивача ОСОБА_4

28 листопада в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представник відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна"заявив клопотання про передачу справи за підсудністю за місцем реєстрації юридичної особи згідно п. 2 ст.109 ЦПК України.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2016 року клопотання представника відповідача задоволено.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхових виплат та відшкодування моральної шкоди направлено до Шевченківського районного суду міста Києва за підсудністю для розгляду по суті.

З вказаною ухвалою не погодився адвокат Лиска П.О. - представник ОСОБА_4

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до Московського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Вважає, що укладений між сторонами договір страхування є договором про надання послуг, який регулюється нормами Закону України «Про захист прав споживачів», тому позивачем було дотримано правила підсудності і правильно подано позов до Московського районного суду міста Харкова відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи клопотання представника ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про передачу справи за підсудністю іншому суду, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникають з договору майнового страхування, не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та зроблений з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору добровільного страхування подорожуючих за кордоном №МВ2044216 від 16 червня 2015 року у зв»язку з відмовою відповідача від здійснення такої виплати, важаючи що такими діями відповідача порушуються його права як замовника та споживача сирахових послуг.

Закон України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року регулює відносини, які виникають між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996, страхування - вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договору страхування.

Метою страхування укладеного між сторонами договору добровільного страхування подорожуючих за кордоном є погашення за рахунок страховика ризику, пов»язаного з непередбаченими медичними та додатковими витратами, що виникають у зв»язку з необхідністю отримання медичної допомоги чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Відопвідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Виходячи з наведеного, колегія судів приходить до висновку про можливість застосування до виниклих правовідносин правил підсудності за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що теріторіально відноситься до юрисдикції Московського районного суду міста Харкова.

Таким чином, районний суд дійшов помилкового висновку про підсудність справи Шевченківському районному суду міста Києва.

У зв»язку з чим оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відовідно до вимог ст. 311 ЦПК України, а справа - направленню до цього ж суду для прожовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2016 року скасувати та направити справу до Московського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: