АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/1673/2017
У Х В А Л А

1 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

19 вересня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» направило до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, яка ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2016 року визнана неподаною та повернута позивачу у зв'язку із не усуненням її недоліків.

30 листопада 2016 року ПАТ «Дельта Банк» повторно направило до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, в якій просило поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на те, що апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у справі, а копія ухвали судді Апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2016р. про необхідність оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги банком отримана не була.

Оскільки апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» не була оплачена судовим збором, подана з порушенням визначеного ч.2 ст. 294 ЦПК України строку на апеляційне оскарження, у поданому клопотанні про поновлення строку позивач не зазначив конкретних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху, а позивачу надано п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору та тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для подачі заяви про поновлення строків, в якій необхідно було зазначити підстави для поновлення строку.

Копія ухвали судді від 23 грудня 2016 року отримана ПАТ «Дельта Банк» 30 грудня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 19).

На виконання вимог зазначеної ухвали ПАТ «Дельта Банк» 5 січня 2017 року направило до суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, а 27 січня 2017 року направило заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій посилається на те, що копія ухвали Апеляційного суду міста Києва від 7 жовтня 2016 року, якою апеляційну скаргу від 19 вересня 2016р. було залишено без руху з підстав несплати судового збору, на поштову адресу АТ «Дельта Банк»: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 не надходила, тому представник був позбавлений можливості усунути недоліки та оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

- 2 -

Також заявник вважає, що відповідно до ст. 6 Конвенція про захист прав людини і

основоположних свобод, ст. 120 Конституції України та норм процесуального права України суд повинен забезпечити позивачу право на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала від 29 серпня 2016р. постановлена судом у відсутність представника позивача і її копія була направлена позивачу 29 серпня 2016р.

Як визнав позивач у апеляційній скарзі, копію ухвали суду він отримав 12 вересня 2016р. та 19 вересня 2016р. направив суду апеляційну скаргу на ухвалу суду, проте, не сплатив судовий збір.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2016р. апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» була залишена без руху у зв'язку із несплатою судового збору та наданий строк для усунення вказаного недоліку.

Копія ухвали судді від 7 жовтня 2016р. була отримана представником ПАТ «Дельта Банк», що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.244 т.1).

Вказані обставини спростовують твердження представника ПАТ «Дельта Банк» у заяві від 27 січня 2017р. про неотримання банком копії ухвали судді Апеляційного суду м. Києва від 7 жовтня 2016р.

Отже, судом виконані всі передбачені нормами процесуального права вимоги з приводу повідомлення ПАТ «Дельта Банк», який звернувся до суду із апеляційною скаргою, про допущені ним недоліки при подачі апеляційної скарги.

Проте, ПАТ «Дельта Банк» не виконав вимоги суду та судовий збір за подачу апеляційної скарги не сплатив, що стало підставою для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Отже, вказаною нормою процесуального права встановлено, що строк може бути поновлено тільки у разі наявності поважних причин його пропуску, а відтак зазначення причин, які стали підставою для пропущення визначеного законом процесуального строку, є обов'язковими.

Разом з тим, заява ПАТ «Дельта Банк» від 27 січня 2017 року не містить жодної причини, з яких банком був пропущений визначений законом строк на апеляційне оскарження ухвали суду, а посилання позивача на не надходження копії ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 7 жовтня 2016 року за поштовою адресою банку, спростовуються матеріалами справи, оскільки на сторінці 244 т. 1 міститься повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ «Дельта Банк», згідно якого копія ухвали від 7 жовтня 2016 року вручена уповноваженій особі на отримання кореспонденції саме за поштовою адресою банку - м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38.

Посилання у заяві на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як на підставу необхідності прийняття апеляційної скарги у будь-якому випадку, вважаю безпідставними, оскільки на відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема, для забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення, тощо.

Також необхідно зазначити, що розглядаючи підстави поновлення строків, Європейський суд з прав людини, вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте,

- 3 -

поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008р. у справі «Пономарьов проти України»).

З матеріалів даної справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» був належним чином повідомлений, як судом першої інстанції про прийняте судове рішення, так і судом апеляційної скарги про необхідність сплатити судовий збір. Проте, вказані вимоги банком були проігноровані.

У справі «Трух проти України» (14 жовтня 2003р.) суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень при прийнятті апеляційної скарги і не виявив жодних підстав вважати, що застосування процесуальних обмежень було свавіллям суду.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» отримав достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги та сплати судового збору, так як його апеляційна скарга від 19 вересня 2016р. була повернута апеляційним судом тільки 17 листопада 2016р., не дивлячись на те, що банк повинен був протягом п'яти днів з 18 жовтня 2016р. надати докази оплати судового збору.

Враховуючи викладене, вважаю, що ПАТ «Дельта Банк» не навів переконливих підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для повторної подачі апеляційної скарги.

Твердження позивача про те, що право на апеляційне оскарження судового рішення є важливою процесуальною гарантією захисту прав та інтересів осіб, які брали участь у справі, що також передбачено ст. 129 Конституції України, не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, так як у вказаній статті також визначено, що основними засадами судочинства є законність і рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а нормами діючого процесуального права встановлений, як строк на апеляційне оскарження судового рішення, так і підстави для поновлення пропущеного строку, які повинні бути поважними і переконливими, а також доведеними.

За таких обставин, вважаю, що наведені ПАТ «Дельта Банк» у заяві від 27 січня 2017р. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду причини такого поновлення є неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки позивач подав апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.294 ЦПК України, підстави, зазначені у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, є неповажними, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч.ч. 3, 5 ст. 297 ЦПК України суддя,

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя