Справа № 645/3743/17
Провадження № 2-о/645/144/17
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2017 року м.Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, якій просить встановити юридичний факт щодо недостовірності інформації, поширеної мережею Інтернет, невідомими особами щодо його винуватості та участі у подіях, що сталися 02.05.2014 року в м. Одеса, під час яких в будинку Профсоюзів в результаті пожежі загинули люди; встановити юридичний факт щодо недостовірності інформації, поширеної мережею Інтернет, невідомими особами щодо його винуватості та участі у подіях, що сталися 27.04.2014 року в м. Харкові, під час масової бійки "ультрасів" Металісту та Дніпра з групою молодих людей з георгіївськими стрічками.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви, приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму від 27.02.2009 року № 1, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

У пункті 12 зазначеної постанови зазначається, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Про поширення інформації, яка на думку заявника принижує його честь, гідність та ділову репутацію, дізнався з мережі Інтернет. З наведеного вбачається, що інформаційний ресурс, на якому розміщено інформацію заявнику відомо, а тому відсутні підстави для розгляду заяви в порядку окремого провадження. Крім того, з поданої заяви вбачається спір про право, пов'язаний з захистом свого порушеного права в сфері особистих немайнових прав фізичної особи.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи вищевказане, суд.вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації, роз'яснивши заявнику право звернення до суду з позовною заявою про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації в порядку позовного провадження.

За змістом п. 3 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 122 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірної інформації.

Роз'яснити заявнику його право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -