Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Караванський спиртовий завод», третя особа - арбітражний керуючий Філатова Вікторія Костянтинівна, про визнання права власності на майнові права, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 листопада

2016 року,

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом до державного підприємства «Караванський спиртовий завод» (далі -

ДП «Караванський спиртовий завод»), посилаючись на те, що за договором поставки від 11 серпня 2010 року та договором про закупівлю товарів за державні кошти від 24 лютого 2011 року відповідач заборгував постачальнику зерна ПП «ПРОФ-АГРО» 5 704 288 грн. 16 вересня

2011 року між ПП «ПРОФ-АГРО 2010» і ПП «ЛЕНД-АГРО» був укладений договір відступлення права вимоги, згідно з яким ПП «ЛЕНД-АГРО» набуло право вимоги до ДП «Караванський спиртовий завод» боргу в сумі

5 704 288 грн. З метою отримання всієї суми боргу ПП «ЛЕНД-АГРО» звернулось до господарського суду Харківської області з відповідно позовом до ДП «Караванський спиртовий завод», який був повністю задоволений

3 листопада 2011 року на виконання рішення господарського суду Харківської області стягувач ПП «ЛЕНД-АГРО» отримав судовий наказ від 15 листопада 2011 року про стягнення з відповідача всією суми боргу. У лютому 2013 року за ініціативою сторін ПП «ПРОФ-АГРО» і ПП «ЛЕНД-АГРО» договір відступлення права вимоги був розірваний, що слугувало підставою для відновлення у бухгалтерському обліку ПП «ПРОФ-АГРО 2010» дебіторської заборгованості ДП «Караванський спиртовий завод» в сумі 5 704 288 грн.

13 серпня 2013 року ухвалою господарського суду Харківської області ПП «ПРОФ-АГРО 2010» було визнано банкрутом та ліквідатором підприємства призначили Філатову В.К. В межах проведення ліквідаційної процедури ПП «ПРОФ-АГРО 2010» ліквідатором був проведений аукціон з продажу права вимоги з ДП «Караванський спиртовий завод». Переможцем аукціону є ОСОБА_4, яка набула права грошової вимоги до відповідача. Однак її право на отримання грошових коштів від відповідача останнім не визнається.

Ураховуючи наведене та зміни до позовної заяви, позивач просила визнати за нею право власності на майнове право вимоги на суму

5 704 288 грн, що включає в себе заборгованість за договором поставки від 11 серпня 2010 року та договором про закупівлю товарів за державні кошти від 24 лютого 2011 року, та яке було придбано позивачем за договором

№ 45-(А)-Лот № 1 купівлі-продажу права вимоги підприємства банкрута.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області

від 26 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 7 листопада 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із доведеності факту отримання ПП «ПРОФ-АГРО 2010» в повному грошових коштів у сумі 5 704288 грн. внаслідок виконання договору відступлення права вимоги від 16 вересня 2011 року, та, відповідно, про відсутності у ДП «Караванський спиртовий завод» зобов'язання з оплати боргу в сумі 5 704 288 грн на користь

ПП «ПРОФ-АГРО 2010».

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 11 серпня 2010 року та 24 лютого 2011 року між

ПП «Проф-Агро 2010» та ДП «Караванський спиртовий завод» були укладені договори поставки зерна, за умовами яких ПП «Проф-Агро 2010» поставило ДП «Караванський спиртовий завод» зерно. Відповідно до вказаних договорів, ДП «Караванский спиртовий завод» зобов'язаний був сплатити

ПП «Проф-Агро 2010» вартість зерна на протязі від 60 до 90 календарних днів з моменту поставки, проте сплатив вартість отриманого зерна частково, внаслідок чого виникла заборгованість перед ПП «Проф Агро 2010» в розмірі 5 704 288 грн.

16 вересня 2011 року між ПП «Проф-Агро 2010» та ПП «Ленд-Агро» було укладено договір відступлення права вимоги, згідно умов якого

ПП «Проф-Агро 2010» відступило ПП «Ленд-Агро» право вимоги на суму

5 704 288 грн від ДП «Караванський спиртовий завод», яка є боргом за зерно за договорами поставки від 11 серпня 2010 року та від 24 лютого 2011 року. У п. 3.4 зазначеного договору сторони дійшли згоди про те, що новий кредитор повинен здійснити оплату на користь первісного кредитора за відступлення права вимоги, ціна такої оплати визначена в сумі 5 704 288 грн, що дорівнює сумі боргу, та право вимоги якого перейшло до нового кредитора.

Рішенням господарського суду Харківської області від 3 листопада 2011 року були задоволені позовні вимоги ПП «Ленд-Агро» та стягнуто з

ДП «Караванський спиртовий завод» заборгованість в сумі 5 704 288 грн. На виконання цього рішення ПП «Ленд-Агро» був отриманий наказ на примусове виконання рішення, вказана сума заборгованості з вказаного часу обліковується у ДП «Караванський спиртовий завод» як дебіторська заборгованість перед ПП «Ленд Агро».

Згідно п. 4 угоду про розірвання договору відступлення права вимоги від 5 лютого 2013 року, ПП «Проф-Агро 2010» та ПП «Ленд-Агро» дійшли згоди розірвати угоду від 16 вересня 2011 року про умови договору відступлення права вимоги «ПП «Проф-Агро2010» на користь ПП «Ленд Агро».

Проте відсутні докази на підтвердження того, що було відновлено дебіторську заборгованість ДП «Караванський спиртовий завод» перед

ПП «Проф Агро 2010».

11 березня 2014 року під час проведення аукціону дебіторської заборгованості з ДП «Караванський спиртовий завод» за договорами поставки від 11 серпня 2010 року та від 24 лютого 2011 року, ОСОБА_4 була визначена його переможцем, та на підставі протоколу проведення аукціону між ліквідатором ПП «Проф-Агро 2010» ФілатовоюВ.К. та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу права вимоги підприємства банкрута.

Пред'являючи позов ОСОБА_4 посилалась на те, що на підставі протоколу проведення аукціону № 49 від 11 березня 2014 року між був укладений договір купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута від 20 березня 2014 року, за яким вона набула права грошової вимоги до

ДП «Караванський спиртовий завод».

За положеннями частини 1 та 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Встановивши, що визначена в договорі відступлення права вимоги від 16 вересня 2011 року його ціна в розмірі 5 704 288 грн, є сумою грошових коштів, які ПП «ЛЕНД-АГРО» сплатило на ПП «ПРОФ-АГРО 2010» за придбане право вимоги до ДП «Караванський спиртовий завод» за договорами поставки від 11 серпня 2010 року та від 24 лютого 2011 року і первісний кредитор ПП «ПРОФ-АГРО 2010» в результаті виконання договору відступлення права вимоги отримав повну оплату за договорами поставки, суди прийшли вірного висновку про відмову ОСОБА_4 у задоволенні її позову про визнання права власності на майнові права.

Доводи касаційної скарги про хибність висновків апеляційного суду не можуть бути підставою для скасування законного та мотивованого судового рішення, оскільки в силу положень ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції дослідив надані сторонами докази, встановив фактичні обставини справи, дав оцінку доводам апеляційної скарги та запереченням сторін, про що навів відповідні мотиви.

Крім того, із пояснень представника ДП «Караванський спиртовий завод» в суді апеляційної інстанції, встановлено, що сума 5 704 288 грн обліковується на балансі підприємства, як дебіторська заборгованість

ПП «Ленд Агро», доказів на підтвердження відображення цієї суми в бухгалтерському обліку підприємства не надано. Також апеляційному суду не надано доказів на підтвердження того, що ПП «Проф Агро 2010» повернуло ПП «Ленд-Агро» 5 704 288 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність рішення апеляційного суду не впливають

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

О.В.Умнова