Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області РІШЕННЯ
Справа № 695/2124/17
номер провадження 2/695/1245/17
12 вересня 2017 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
за участю секретаря Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,
10 грудня 2015 року помер батько позивачів ОСОБА_4, який на день смерті був постійним жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка, вул. Баумана, 8, яку позивачі прийняли шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини.
Проте вони не можуть оформити своє право на вказане спадкове майно, так як відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову садибу, і за цих підстав нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивачі були змушені звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.
У судове засідання позивачі не зявились. ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від ОСОБА_1, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву від 11.08.2017 за вих. № 161, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю.
Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.
При цьому суд виходить з наступних підстав.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.
Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 272927 від 11.12.2015) ОСОБА_4 помер 10 грудня 2015 року, про що виконкомом ОСОБА_3 сільської ради зроблено відповідний актовий запис № 26.
Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається із свідоцтва про народження (серії І-СР № 275063 від 12.05.1973) та свідоцтва про укладення шлюбу (серії ІІ-СР № 273722 від 30.04.1972) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою ОСОБА_4, що помер 10 грудня 2015 року.
Відповідно до свідоцтва про народження (серії V-УР № 09500008 від 20.03.1965) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_4, що помер 10 грудня 2015 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до довідки, виданої виконкомом ОСОБА_3 сільської ради за вих. № 225 від 21.07.2017, згідно із записом у погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № 0255-1 за ОСОБА_4, який помер 10 грудня 2015 року, обліковується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1971 року побудови, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка, вул. Баумана (Вишнева), 8 (вісім).
Розглядаючи даний позов суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).
Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).
Оскільки сам будинок був побудований в 1970 році, що стверджується даними Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Баумана, 8 у с. Дмитрівка, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка, вул. Баумана, 8, хоча за життя він і не отримав відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.
Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається із повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори № 885/01-16 від 31.08.2017 року після смерті ОСОБА_4, який помер 10 грудня 2015 року, заведена спадкова справа 24 травня 2016 року за № 106/2015. Підставою для її заведення були подані заяви від дітей померлого: ОСОБА_2, що зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 липня 2017 року Золотоніською районною державною нотаріальною конторою відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садибу, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка, вул. Баумана, 8, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.
Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_5 від 11.08.2017 за вих. № 161 відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, і так як оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивачів у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають до задоволення в повному обсязі.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10,
ст., ст. 11, 209, 212, 213 ЦПК України, ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка, вул. Баумана, 8 (вісім), по 1/2 частині за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого 10 грудня 2015 року року їх батька ОСОБА_4.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : Середа Л.В.