Провадження № 6/234/286/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Літовки В.В., за участю секретаря Білоусової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за поданням Державного виконавця Петренко О.І., погоджене з начальником відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

08.09.2017 року Державний виконавець відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним поданням, мотивуючи вимогу тим, що на виконанні ВДВС Краматорського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого документа №2а/0570/7846/2011 від 30.06.2011 року виданого Донецьким окружним судом про стягнення з ОСОБА_2 боргу та судового збору на загальну суму 4156,38грн. на користь Краматорського міського Центру зайнятості.

Свої вимоги заявник обґрунтовує Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в України громадян України».

В обґрунтування заяви суду не надав жодного документу, крім подання.

Станом на 08.09.2017 року боржником вимогу не виконано, просив його обмежити у праві виїзду за межі України.

Сторони в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Суд, розглянувши подання та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 цього Закону,передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно п.18 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання".

У звязку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього вимогою обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» N606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Встановлено, що в проваджені державної виконавчої служби Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого документа №2а/0570/7846/2011 від 30.06.2011 року виданого Донецьким окружним судом про стягнення з ОСОБА_2 боргу та судового збору на загальну суму 4156,38грн. на користь Краматорського міського Центру зайнятості.

08.09.2017 року державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець ДВС Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не надав доказів того, що ним вчинено всі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу.

Також не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом або вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду (вимоги), або боржник безпідставно не зявлявся на виклики державного виконавця, а також відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання, а тому подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені подання державного виконавця ДВС Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Державного виконавця Петренко О.І., погоджене з начальником відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Літовка