Провадження № 2-о/127/34/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Стратіївська сільська рада Чечельницького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.10.2016 року в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Стратіївка, Чечельницького району Вінницької області на час відкриття спадщини, тобто на день смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5. Заяву мотивувала тим, що після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилася спадщина, заповіту померла не залишила. Заявник як єдина спадкоємиця за законом не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину після смерті матері, так як постійно проживала з нею, станом на час її смерті. Заявник проживала разом із матір'ю на день її смерті, доглядала її під час хвороби, поховала її за власні кошти, після її смерті продовжує користуватися належним матері за життя майном. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі заявниці потрібно довести, що вона постійно проживала зі спадкодавцем на день її смерті. В позасудовому порядку заявниця позбавлена можливості встановити такий факт.

Викладене стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 11 січня 2017 року заяву ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_2 залишено без розгляду за клопотанням заявника.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, просила її задовольнити, зазначила, що її мати ОСОБА_2 постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2001 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5. За життя її мати мала свою кімнату в квартирі заявника, спілкувалася з сусідами в дворі. Заявник доглядала за своєю матір'ю, купувала їй ліки, влаштовувала її в лікарню, готувала їй їжу.

Представник заінтересованої особи Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, сільський голова Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Люлько О.М. надіслав на адресу суду заяву, в якій просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення розглянути без участі представника сільської ради, не заперечив проти задоволення заяви.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 заявила, що вона є сусідкою заявника, проживає з нею в одному будинку на різних поверхах, зазначила, що померла ОСОБА_2 проживала з заявником ОСОБА_1 спільно в одній квартирі однією сім»єю більше 3-х років, у неї була своя кімната. ОСОБА_1 здійснювала догляд за матір»ю, варила їй їжу, купувала ліки. ОСОБА_2 померла в квартирі заявника, остання здійснювала її поховання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та свідка, беручи до уваги зміст заяви зацікавленої особи, та письмові пояснення, що наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 (після одруження «ОСОБА_1») серії НОМЕР_1, вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Згідно довідки №364 від 10.08.2016 року, виданої Стратіївською сільською радою Чечельницького району Вінницької області, померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 з народження та з жовтня 2001 року за вказаною адресою не проживала (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1 проживала за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, разом з матір'ю ОСОБА_2 на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується актом комісії від 04.07.2016 року, у складі інженера ВРС ТОВ «ЖЕО» та заступника начальника ВРС ТОВ «ЖЕО», засвідченого директором ТОВ «ЖЕО» (а.с.10).

Згідно пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами заявника, ОСОБА_2 з осені 2001 року переїхала на постійне місце проживання до своєї доньки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю, остання здійснювала догляд за матір»ю, викликала лікарів, коли та хворіла, турбувалася та опікувалася нею, за власний кошт здійснила її поховання (а.с.30-32).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 01.08.2003 року серії НОМЕР_2 (а.с.8).

За життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Стратіївське» розміром 2,14 умовних кадастрових гектара, право власності на майновий пай члена КСП «Стратіївське» в розмірі 0,080 відсотків (а.с.11-12, 15-16).

Заявник після смерті матері не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала зі спадкодавцем на день її смерті. Для прийняття спадщини їй необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем, що зробити в позасудовому порядку не є можливим.

Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом; ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1 ст. 256 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факти прийняття спадщини.

В інформаційному листі ВССУ України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності ЦК України, тобто до 01.01.2004 року, у встановленому законом нотаріальному порядку, то до неї підлягають застосуванню правила книги шостої ЦК України.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що ЦК України передбачає можливість автоматичного прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця (день відкриття спадщини) має визначальне значення для подальшого оформлення спадщини заявником.

Матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 з матір'ю ОСОБА_2 (спадкодавцем) за адресою: АДРЕСА_1, з жовтня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже заяву про встановлення вказаного факту слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, Інформаційним листом ВССУ України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ст.ст. 10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матір'ю ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5, з жовтня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 включно за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: