Номер провадження: 22-ц/785/4548/17
Номер справи місцевого суду: 2-116/11
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року

за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку на пред'явлення виконавчих листів до виконання, -

ВСТАНОВИЛА:

в липні 2016 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції просила суд поновити строк на пред'явлення виконавчих листів від 08.08.2014 року по справі №2-116/11 до виконання: про зобов'язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію, згідно розрахунків експерта у сумі 5292,00 грн., що еквівалентно 664 доларам США; про зобов'язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 судові витрати по справі у розмірі 1920,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн.

Представник заявника у судовому засіданні суду першої інстанції доводи заяви підтримав.

Боржник ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні заперечували щодо задоволення заявлених вимог.

Ухвалою суду першої інстанції від 31 березня 2017 року заява ОСОБА_3 про поновлення строку на пред'явлення виконавчих листів на виконання задоволена.

Поновлено ОСОБА_3 строк на подачу виконавчих листів по цивільній справі 2-116/11:

- про зобов'язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію, згідно розрахунків експерта у сумі 5292,00 грн., що еквівалентно 664 доларам США;

- про зобов'язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 судові витрати по справі у розмірі 1920,00 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. всього 2920,00 грн. (а.с.70-71, т.2).

В апеляційній скарзі апелянт, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу місцевого суду, посилаючись на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та норм процесуального права.

В апеляційному суді боржник ОСОБА_2, його представник, доводи апеляційної скарги підтримали.

Заявник ОСОБА_3 не з'явилася, повідомлена, що підтверджується зворотним повідомленням, яке приєднано до справи, надіслала письмові заперечення, вважає ухвалу законною.

Відповідно до вимог ст. 305 ч.2 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи, не перешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Здовольнивши заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на пред'явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду Одеської області від 22.11.2016 року була встановлена поважність причин пропуску строку ОСОБА_3 для пред'явлення виконавчих листів до виконання. Суд посилався на те, що відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія з вказаним висновком суду не погоджується.

По матеріалам встановлено, що заява ОСОБА_3 про поновлення пропущенного строку на пред'явлення виконавчих листів до виконання розглядалася неодноразово.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено через відсутність поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року, ухвала місцевого суду від 21 липня 2016 року скасована, справу направлено на новий розгляд до того ж суду.

В мотивувальній частині ухвали апеляційного суду від 22 листопада 2016 року, зазначено наступне: «колегія суддів вважає причини пропуску строку ОСОБА_3 на пред'явленя виконавчого листа до виконання поважною, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитина, престарілі батьки, також дуже значною є відстань від її місця проживання до місця подання виконавчих листів».

Судова колегія вважає, що вказане висловлення в мотивувальній частині не можна розцінювати, як пряму вказівку при новому розгляді заяви ОСОБА_3 її задовольнити. За висновком колегії, це лише пропозиція, при новому розгляді справи, перевірити доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. В протилежному випадку, суд апеляційної інстанції не повертав би справу на новий розгляд до суду першої інстанції, а розглянув заяву ОСОБА_3 по суті і її задавольнив.

Перевіряючи матеріали справи, судова колегія звертає увагу на наступне:

Заявник ОСОБА_3 вже вдруге пропускає строки пред'явлення виконавчих документів до виконання.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 листопада 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задоволено частково (а.с.184-188 том1).

Ухвалою суду першої інстанції від 14 травня 2013 року заява позивача про роз'яснення рішення суду від 01 листопада 2012 року, була задоволена (а.с. 107-108 том 1).

14 травня 2013 року, позивач отримала ухвалу про виправлення описки але з заявою про отримання виконавчих листів з примусового виконання судового рішення, позивач звернулась лише через два роки.

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про поновленя строків для пред'явленя виконавчих листів до виконаня.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2013 року, позивачу ОСОБА_3 було поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Встановлено, що два виконавчих листа, вона отримала 08 серпня 2013 року, третій виконавчий лист - 03 листопада 2013 року, після чого пред'явила їх до виконання.

Постановами від 30 березня 2015 року, виконавчі листи від 08 серпня 2014 року, було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_3 датовані 30 березням 2015 року.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконаче провадження», у стягувача був один календарний рік, до 31 березня 2016 року, коли вона мала право на повторне пред'явленя виконавчого документу. Вимоги Закону, стягувачем виконані не були. Відповідно, до вимог п. 1 ч.1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» сплинув строк на пред'явлення виконавчого листа до виконання.

З новою заявою про поновлення пропущення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання стягувач ОСОБА_3 вдруге звернулася 06 липня 2016 року.

В обгрунтування своєї другої заяви про поновлення їй строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, ОСОБА_3 посилається на те, що вона з осені 2010 року по теперішній час, проживає зі своїми батьками - пенсіонерами на значному відстані від м. Біляївка. Вона одна виховує дитину, з січня по лютий 2016 року, лікувалася на стаціонарі.

За висновком колегії, вказані доводи є поважними, в той же час, як боржник, так і стягувач, мають добросовістно користуватися своїми правами.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса від 04 листопада 2014 року ОСОБА_3 вже було поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин поважності пропуску строку. Посилання заявником на ті саме обставини вдруге, за висновком колегії, не дають підстав для поновлення пропущених строків для пред'явлення до виконання виконавчих листів №2-116/11 від 08 серпня 2015 року. Тому, апеляційна скарга ОСОБА_2 задовольняється, ухвала місцевого суду від 31 березня 2017 року, підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3

Керуючись ст. 303, 307 ч. 2 п.2, 312 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31 березня 2017 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про поновлення пропущених строків пред'явлення до виконання виконавчих листів №2-116/11 від 08.08.2015р. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат на проведення експертизи у розмірі 5292 грн., витрат на судовий збір у розмірі 1920 грн. витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області Н.Д. Плавич

Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська