Справа № 308/3818/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні прибудинковою земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні прибудинковою земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію від 29 березня 2012 року серія ААБ №966997 ОСОБА_2 зареєстрований, як фізична особа-підприємець. З метою здійснення підприємницької діяльності позивачем 13 травня 2016 року укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Волошина, 16/1а, в якому розміщено кафетерій Веселий Монах. Вказана будівля розташована на земельній ділянці, яка належить родичці позивача ОСОБА_4 на праві приватної власності. Поряд розташована земельна ділянка загального користування, що прилягає до будинків № 16/1а та № 14/3 по вул. Волошина, яка є власністю громади м. Ужгорода. Проїзд до приміщення кафетерію здійснюється через єдиний вїзд зі сторони вулиці Волошина. Ширина земельної ділянки складає близько 3 метрів і нею користуються 8 сімей, кафетерій Веселий Монах та нотаріальна контора.

ОСОБА_2 зазначає у позовній заяві, що громадянин ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, упродовж 2014 2016 років систематично перешкоджав позивачу у здійсненні підприємницької діяльності, а саме систематично ображає відвідувачів кафетерію та перешкоджає вільному доступу до кафетерію нових відвідувачів. Крім того, ОСОБА_1 упродовж 2014 2016 років систематично вимагає від позивача платити кошти, але оскільки останній відмовляється то відповідач з метою дестабілізації роботи кафетерію Веселий Монах, а також із помсти, займається написанням скарг до органів влади, поліції, у тому числі шляхом здійснення телефонних дзвінків на лінію 102. Поряд із цим, громадянин ОСОБА_1 перешкоджає нормальній роботі кафетерію Веселий Монах також шляхом блокування своїми автомобілями НОМЕР_1 та КІА, з реєстраційними номерами іноземної держави, нормальному вїзду до двору та приміщення торгівельного закладу громадського харчування. Ці автомобілі, як вказує позивач, почергово, цілим днями простоюють у дворі, чим перешкоджають підїзду транспортних засобів із продуктами до кафетерію.

З метою перевірки відомостей, викладених у зверненнях ОСОБА_1 про перевищення шумових навантажень та інфразвуку у приміщеннях кафетерію, квартирі відповідача та квартирі нотаріуса ОСОБА_5, на замовлення кафетерію Веселий Монах, спеціалістами Ужгородської міськрайонної філії ДУ Закарпатський обласний Лабораторний центр Держсанепідемслужби України у 2015 році було проведено дослідження цих навантажень, в ході яких не знайдено порушень у діяльності кафетерію.

У звязку з вищезазначеним, позивач просить суд: зобовязати ОСОБА_1 не чинити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 перешкод у користуванні прибудинковою земельною ділянкою, яка знаходиться та прилягає до будинків № 16/1а та № 14/3 по вул. Волошина у місті Ужгород; заборонити ОСОБА_1 паркувати автомобілі та інші транспортні засоби, розміщати будь-яке інше майно на прибудинковій земельній ділянці, яка знаходиться та прилягає до будинків № 16/1а та № 14/3 по вул. Волошина у місті Ужгород; стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 всі понесені судові витрати.

У судове засідання призначене на 21.08.2017 року на 14.30 год. позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не зявились, 14.09.2017 року позивач ОСОБА_2 повторно не зявився у судове засідання, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ст. 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, клопотань про розгляд справи у відсутності позивача не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив звернути увагу на повторну неявку позивача по справі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 ст. 27 ЦПК України установлено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин неявки в судові засідання заявника, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду заяви, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті предявленого позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача ОСОБА_2, встановлені норми ЦПК України, який не повязує причини повторної неявки з їх поважністю, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 1, 27, 76, 169, 207-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_1 про зобовязання не чинити перешкод у користуванні прибудинковою земельною ділянкою - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 (пяти) днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6