АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/3119/16-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/1199/К/17 Бардін О.С.
Категорія -54 (ІІ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар: Борщ А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, відшкодування моральної шкоди, на підставі п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, закрите.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в 2014 році позивач звертався до суду з двома позовними заявами по яким було відкрито два окремих провадження: провадження № 211/7384/14-ц про стягнення з відповідача заборгованості по авансовим звітам в сумі 56 443, 40 грн. допомоги при народженні дитини - 500 грн. моральної шкоди - 20000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку - 12 540 грн. заборгованості по відпускним , лікарняним - 30 500 грн. штрафи - 1530 грн. компенсації за несвоєчасні виплати - 2 000 грн., по якому 24.06.2016 року було укладено мирову угоду, та провадження № 211/7385/14-ц про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, яким було стягнуто на користь позивача компенсацію за час вимушеного прогулу за період з 12.09.2014 року по 03.06.2015 року, витрати на правову допомогу та моральну шкоду у розмірі 44 327 грн. 60 коп.

Таким чином, суд першої інстанції, помилково дійшов висновку про існування рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет, з таких самих підстав.

Також на думку апелянта, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин норми ст.11 ЦПК України, помилково та безпідставно вийшов за межі розгляду справи та заявленого клопотання про закриття справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України та виходив з того, що між сторонами існує рішення суду про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет, яким було укладено та визнано судом мирову угоду, провадження у справі закрито і сторонам роз'яснено наслідки ст. 206 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу. Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду, виконання судового рішення і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, оскільки така угода не приведе до усунення конфлікту.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Згідно з положенням п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 червня 2015 року провадження № 211/7385/14-ц, в якому ухвалою суду від 22.12.2015 року виправлено описку, поновлено ОСОБА_2 на посаді директора Запорізької філії державного підприємства «Центр сертифікації експертизи насіння та садивного матеріалу», стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 41 727, 60 грн. витрати на юридичну допомогу в розмірі 600грн. моральну шкоду в сумі 2000 грн. всього на суму 44327 грн. 60 коп. (а.с. 61-63)

Відповідно до наказу № 65-к від 07.04.2016 року на виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.06.2015 року ОСОБА_2 поновлено на займаній посаді (а.с. 3)

24.06.2016 року між ОСОБА_2 та ДП «Центр сертифікації експертизи насіння та садивного матеріалу» було укладено мирову угоду, відповідно до умов якої відповідач сплачує позивачу кошти, пов'язані з трудовими правовідносинами сторін за період з 20.11.2012 року по 23.06.2012 року в розмірі 152 291, 97 грн., в свою чергу позивач ОСОБА_2 відмовляється від своїх позовних вимог в рамках справи № 211/7384/14-ц (а.с. 120)

Звертаючись з позовними вимогами 12 липня 2016 року позивач просив стягнути кошти за час вимушеного прогулу за період з 03.06.2015 року по 07.04.2016 року, індексацію за період з травня 2016 року по листопад 2016 року, витрати на юридичні послуги та моральну шкоду, тобто дані правовідносини охоплюють період з моменту винесення рішення суду до моменту його виконання.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України для закриття провадження у справі відсутні, а тому оскаржувана ухвала не може бути визнана такою, що відповідає вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст. 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2017 року про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, відшкодування моральної шкоди скасувати, справу направити до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: