Єдиний унікальний номер: 448/1179/16-ц
Провадження № 2/448/32/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25.01.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Шегинській Л.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

прокурора Білозір О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом Мостиської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування до ОСОБА_3, третя особа Мостиська міська рада Львівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що у Службі у справах дітей Мостиської РДА на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з 09.12.2013 року перебуває ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час перебуває під опікою баби по маминій ліній, зокрема ОСОБА_6

Вказує, що його мати ОСОБА_3 відповідачка у справі, проживає зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, є одинокою матірю, не працює, не надає сину матеріальної допомоги, не забезпечує одягом та взуттям, не цікавиться його навчанням та вихованням.

Стверджує, що ОСОБА_3 має непостійний заробіток, не прикладає зусиль щодо свого працевлаштування, що призводить до порушення прав дитини на належні умови проживання та утримання.

З огляду на наведене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, 23.05.2010 року, стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання її сина та передати неповнолітню дитину Мостиській РДА як органу опіки та піклування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Мостиської міської ради Львівської області - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 - відповідачка по справі, є матірю малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній проживає з бабою по материнській лінії - ОСОБА_6

Відповідачка ОСОБА_3 сина ОСОБА_7 не провідує, не підтримує жодного контакту, не надає такому матеріальної допомоги, не забезпечує одягом та взуттям, не цікавиться його життям, навчанням та вихованням, не піклується про його здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка є одинокою матірю, ніде не працює, не прикладає зусиль щодо свого працевлаштування, що призводить до порушення прав дитини на належні умови проживання та утримання.

Вищенаведені обставини в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання своєї дитини та свідомо нехтує батьківськими обов'язками.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: заявою відповідачки; копією свідоцтва про народження ОСОБА_5; актами обстеження житлово-побутових умов; довідкою з Мостиської міської ради; довідкою Мостиської комунальної центральної районної лікарні; іншими матеріалами справи.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, згідно висновку Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування №02-29/2376 від 16.09.2016 року є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини.

Таким чином, виходячи із вищевказаних положень закону враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини, винної поведінки відповідачки у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обовязками, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, враховуючи особу відповідачки та її ставлення до дитини, яка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, керуючись насамперед інтересами дитини, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_7.

При цьому, суд розяснює відповідачці, що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Статтею 167 СК України визначено порядок влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, і зокрема, частиною пятою даної статті передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Оскільки на даний час неповнолітня дитина перебуває під тимчасовою опікою ОСОБА_6, у матеріалах справи немає відомостей про батька чи інших родичів дитини, які мають бажання і можливість взяти її на виховання, то суд вважає за доцільне передати дитину на опікування Мостиській РДА Львівської області як органу опіки та піклування, яка вирішить її подальшу долю.

Згідно ст.166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, коштів на утримання дитини відповідачка не надає, то є всі підстави для стягнення з неї аліментів на утримання її сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття.

Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідачки та дитини, те, що відповідачка не має постійного місця праці, її дохід носить мінливий та нерегулярний характер, відсутність у відповідачки на утриманні інших осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визначити ОСОБА_3 аліменти на утримання її сина ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в розмірі 406,50 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування Мостиській районній державній адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 406 (чотириста шість) гривень 50 коп. щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у дохід держави в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок,які перерахувати на рахунок №0252, код отримувача , МФО:825014, призначення платежу «судовий збір, п.1.2 Закону» (за позовні вимоги немайнового характеру).

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у дохід держави в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок,які перерахувати на рахунок №0252, код отримувача , МФО:825014, призначення платежу «судовий збір, п.1.1 Закону» (за позовні вимоги майнового характеру).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Суддя В.В.Борисенко

Рішення набрало законної сили:

«__» ________ 20____р.

Суддя В.В.Борисенко