АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/344/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Клочко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року в справі за поданням державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шавель Олесі Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 2016 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Шавель ОГ.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4

В апеляційній скарзі заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову та задовольнити подання державного виконавця.

Зазначає,що судом не враховано обставини,які свідчать про ухилення боржника від виконання зобов»язань щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Так у висновку Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 06.05.2014 року зазначено,що боржник ОСОБА_4 пояснював про останнє перерахування аліментів в березні 2014 року та зобов»язувався погасити борг в повному обсязі.

Разом з тим рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 пені за прострочення сплати аліментів встановлено,що боржник мав змогу сплачувати аліменти,але не сплачував їх, тобто рішенням суду встановлено ухилення боржника від сплати аліментів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника та стягувача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що Постановою старшого державного виконавця відділу ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Данилюком Р.В. 15.05.2013 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2607/2012, виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1.

01.12.2016 року державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Шавель О.В.. звернулась до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання ним рішення. При цьому посилалась на те, що у відділі знаходиться виконавчий лист №2607/2012 Подільського районного суду м. Києва від 29.10.2012 року. Рішення суду боржником не виконується. На вимоги державного виконавця боржник не з»являється. Станом на 01.12.2015 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 48 000 грн. 00 коп.. Стягувач в 2015 році зверталася до суду з позов про нарахування пені за прострочення сплати аліментів, її позов було задоволено, на сьогодні відкрито виконавче провадження № 51752789 про стягнення з боржника пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 224 грн. 00 коп..На все майно боржника накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, проте майна зареєстрованого на праві власності за боржником не виявлено. Згідно з відповідюУДАЇ за боржником транспортних засобів не зареєстровано; заІнформаційноюдовідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нерухомого майна за боржником не зареєстровано; за відповідямиГІФУ та ДПС України інформація щодо отримання боржником доходу відсутня, відкриті рахунки в банківських установах відсутні.

Звернення стягувача до міліції в 2014 році з заявою про порушення кримінальної справи не дало жодного результату, відповідно до Висновку від 06.05.2014 року в діях боржника відсутні ознаки кримінального правопорушення.

У вказаному висновку зазначено, що «Опитаний гр. ОСОБА_4 пояснив, що в 2012 році згідно рішення Подільського районного суду м. Києва йому було присуджено сплачувати аліменти на користь малолітнього сина в розмірі 1200 гривень щомісячно. В період часу з 2012 по листопад місяць 2013 року аліменти ним сплачувалися щомісячно. Та коли в 2013р. в Державі сталася економічна криза і він втратив роботу, сплачувати аліменти на користь дитини своєчасно не зміг. В найближчий час зобов'язується погасити борг в повному обсязі ».

Станом на 29.11.2016 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів складає 48 654,84 грн..

Судом першої інстанції 01.12.2016 року складено Акт про те, що під час розкриття конверта, який надійшов з ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві , виявлено відсутність - копій вимог від 21.11.2013 року та 01.07.2014 року, копій відповіді з УДАЇ, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідей УПФУ та ДПС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, то відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, дане подання було розподілено головуючому судді-Клочко І.В.. 01.12.2016 року і в цей же день розглянуто вказаним суддею з постановленням ухвали про відмову в задоволенні подання.

Будь-яких доказів того, що державний виконавець, який подав дане подання повідомлявся про розгляд останнього, матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що розглянувши подання без належного повідомлення державного виконавця , суд першої інстанції позбавив останнього скористатись наданими йому ст. ст. 27 , 31 ЦПК України правами стосовно вказаного питання з наданням відповідних доказів, враховуючи ту обставину, що до подання не було додано ряд документів, зазначених у Акті суду першого інстанції від 01.12.2016 року , що стало однією із підстав у відмові в задоволенні подання, проте які підлягають перевірці та оцінці судом першої інстанції у сукупності з доказами доданими виконавцем до самого подання.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням

Аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що «ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням» слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов»язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов»язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об»єктивні обставини .

Встановлено, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.10.2012 року щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання його сина з 28.08.2012 року до досягнення ним повноліття , ОСОБА_4, не виконується, внаслідок чого виникла заборгованість, а також рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.03.2016 року ОСОБА_4 стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів.

З висновку Подільського РУ ГУ МВС України від 06.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 обізнаний про присудження сплати аліментів, проте тривалий час ніяких дій щодо виконання рішення суду не вчиняє, що підтверджується довідкою заявника про розрахунок заборгованості по аліментам .

Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, оскільки свідомо не вчиняє дій щодо виконання рішення суду, що свідчить про навмисну бездіяльність боржника.

На підставі викладеного ухвалу суду неможна визнати законною та обґрунтованою, в зв»язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд .

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: