Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/548/17 Головуючий у 1-й інстанції: Капітонов Є.М.
Є.У.№ 314/1548/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2016 року ,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем 06 травня 2012 року у неї народилася донька ОСОБА_5. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється визнавати дитину, матеріальну допомогу на її утримання не надає, просила суд на підставі ст.ст..125,128, 180 СК України визнати відповідача батьком її доньки та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів заробітку.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_4 батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження І-ЖС видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області 15.05.2012, актовий запис №63).

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.02.2016 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, ОСОБА_4 зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що судовим рішенням від 14 серпня 2014 року з нього на користь його колишньої дружини ОСОБА_6 стягнуті аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною повноліття, і у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_6 до досягнення сином трирічного віку, тобто до 04.01.2017 року. Вважає, що загальна сума стягнення буде перевищувати 50% від його заробітку, у звязку з чим просить змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнення з ? частки всіх видів його заробітку до 1/6 частки.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

ОСОБА_6 ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

ОСОБА_6 змістом ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. ОСОБА_6 домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України ). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України . До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Встановлено, що протягом 2011 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

6 травня 2012 року у позивача народилася донька ОСОБА_5, запис про батька дитини у свідоцтві про народження вчинений зі слів матері у відповідності зі ст.135 СК України (а.с.2).

Дитина проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні (а.с.3).

ОСОБА_6 висновком судової генетичної експертизи вірогідність того, ОСОБА_4 є біологічним батьком ОСОБА_5 складає не менше 99,9999% (а.с.42-46).

Позивач ОСОБА_3 працює сортувальником дільниці оброблення страхової і посилочної пошти Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта», її середній заробіток за останні шість місяців становить 2 673 грн. (а.с.89).

Відповідач проживає окремо, працює водієм Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта», його середній заробіток за оглянутими в засіданні апеляційного суду табуляграмами становить 3 710 грн. (а.с.26).

Відповідач являється батьком ще однієї дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого судовим рішенням від 14 серпня 2014 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти у розмірі ? частки всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21,23).

Цим же судовим рішенням з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 04.01.2017 р.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Визначаючи розмір утримання на дочку ОСОБА_5 у розмірі по ? частці всіх видів заробітку щомісячно, суд першої інстанції не врахував, що на утриманні відповідача знаходиться син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і колишня дружина ОСОБА_9, шлюб з якою розірвано судовим рішенням від 25.05.2015 р. (а.с.22).

Суд першої інстанції взагалі не визначив матеріальне становище сторін, місце роботи відповідача, його матеріальне становище.

ОСОБА_9 таких обставин колегія суддів на підставі ст.309 ЦПК Українидійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги і зменшення розміру стягнення до 1/6 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового віку на дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. ст.307,309,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 листопада 2016 року по цій справі змінити, визначивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 1/6 частці всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: