Справа № 285/2211/16-ц
провадження № 2/0285/56/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.01.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., представника позивача - Костюченко Г.П., представника Новоград-Волинської загальноосвітньої школи-інтернату Житомирської обласної ради - Мезенцевої Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,
09.08.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, у якій просить позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на утримання дитини у твердій сумі 300 грн. щомісячно.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_3 перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Дитина є ученицею 5 класу Новоград-Волинської ЗОШ інтернату І-ІІ ступенів Житомирської обласної ради. Відповідач дитину не відвідує та не забирає на вихідні, не цікавиться її життям. На даний час ОСОБА_3 проживає у рідного дядька ОСОБА_5 Крім того, відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.
Під час перевірки умов ОСОБА_4, 06.06.2016 року, встановлено, що для дитини не створені належні умови для її проживання, незадовільний санітарний стан, відсутня постільна білизна, продукти харчування.
Згідно характеристики Пилиповицької сільської ради ОСОБА_4 не працює, зловживає спиртними напоями.
В судовому засіданні представник позивача дала суду пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити.
Представник Новоград-Волинської ЗОШ інтернату І-ІІ ступенів Житомирської обласної ради, як законного представника, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що дитина ОСОБА_3 є ученицею даного закладу. Мати школу не відвідує, з дитиною не спілкується. Дитина проживає з тіткою.
В судовому засіданні дитина ОСОБА_3 пояснила, що усвідомлює значення для неї судового рішення в даній справі та не заперечує проти задоволення позову. Висловила небажання проживати з матір'ю, оскільки та не цікавиться життям дочки та понад рік взагалі з нею не спілкується.
Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та учасники судового розгляду не заперечують проти такого вирішення справи.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення осіб які беруть участь у справі та малолітньої дитини ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21.02.2015 року, виконавчим комітетом Пилиповицької сільської ради, ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4)
Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 15.06.2016 року підтверджується, що відомості про батька дитини внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с. 5)
Згідно листа Новоград-Волинської ЗОШ-інтернат Житомисрької обласної ради № 372 від 14.06.2016 р. ОСОБА_6 є ученицею 5 класу. Мати ОСОБА_4 дитину не відвідує, не цікавиться життям та здоров'ям дитини.
З акту обстеження умов проживання від 06.06.2016 р. ОСОБА_4 проживає в с. Кущове. В будинку антисанітарні умови, безлад, відсутнє місце для дитини, будинок потребує капітального ремонту.
Згідно характеристики відповідача від 14.06.2016 р. ОСОБА_4 мати одиначка, має двох дітей, зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує.(а.с. 10)
Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської РДА від 08.08.2106 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 14)
З власноручно написаної заяви ОСОБА_4 від 06.06.2016 року вбачається, що вона висловила свою згоду з позбавленням її батьківських прав. Зазначила, що дитину в останнє бачила близько року тому. (а.с. 11)
Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.
Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 12 цього Закону батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та є хронічними алкоголіками та наркоманами.
За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином не виконує покладені на неї обов'язки по вихованню та утриманню дочки, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до дитини батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавляться її життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини не виконує.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України)
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину.
Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною, на даний час офіційно не працює.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач повинна та спроможна сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, зазначеному в позові.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 300 грн. підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, сума якого, з урахуванням змісту позовних вимог складає 1102 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати органу опіки та піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації для подальшого влаштування.
Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 09.08.2016 року, до повноліття дитини, ІНФОРМАЦІЯ_4, кошти перерахувати на особистий рахунок дитини.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 1102 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10.01.2017 р.

Суддя: