Справа № 361/7366/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г. О.
Провадження № 22-ц/780/38/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 26.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Заліське» про спростування недостовірної інформації, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди , -

встановила:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, громадської організації Садівниче товариство «Заліське» про спростування недостовірної інформації, зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалами суду від 19 листопада 2015 року позовні вимоги були роз»єднані і відкрито провадження за позовом ОСОБА_4 до громадської організації Садівниче товариство «Заліське» про захист особистих прав та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказувала, що вона є власником земельної ділянки із садовим будинком за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, Садівниче товариство «Заліське», вул. Польова 4.

У липні 2015 року від представника відповідача СТ «Заліське» позивач отримала копію протоколу № 8 засідання правління СТ «Заліське» від 18 липня 2015 року та попередження № 509 від 25 липня 2015 року, в яких міститься недостовірна негативна інформація про позивача щодо порушення нею вимог .

Позивач просила суд зобов»язати громадську організацію Садівниче товариство «Заліське» визнати такою, що не відповідає дійсності і спростувати недостовірну та негативну інформацію про позивача, поширену у протоколі № 8 засідання правління СТ «Заліське» від 18 липня 2015 року шляхом публічного вибачення на засіданні правління СТ «Заліське», таку інформацію: про утримання позивачем на ділянці домашнього господарства та спричинення у зв»язку з цим постійного шуму та антисанітарії; про порушення позивачем громадського порядку, голосного прослуховування музики та керування автомобілем у нетверезому стані.

Також позивач просила зобовязати відповідача відкликати «Попередження» № 509 винесене СТ «Заліське» 25 липня 2015 року та стягнути з відповідача на її користь і 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішення суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав його незаконності та необґрунтованості, порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до статуту Громадська організація Садівниче товариство «Заліське» є добровільною місцевою організацією, створеною на основі єдності інтересів членів Товариства, яка діє на засадах рівноправності членів, самоврядування, законності та гласності. Товариство є добровільним громадським неприбутковим формуванням, створеним громадянами на добровільних засадах на основі єдності їх членів і здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, закону України «Про обєднання громадян», актів законодавства, прийнятих відповідно до нього та цього Статуту.

Основною метою Товариства є задоволення та захист законних, соціальних, економічних, творчих, вікових та інших спільних інтересів його членів. Основним завданням Товариства є: сприяння створенню умов для культурного і корисного проведення вільного часу членів Товариства і їх сімей; сприяння взаємодії громадян по обєднанню зусиль членів Товариства по взаємодопомозі членам Товариства; сприяння налагодженню взаємовиручки між членами Товариства.

Як видно із протоколу № 8 засідання правління СТ «Заліське» від 18 липня 2015 року , по питанню № 4 слухали заяву ОСОБА_3 про грубі порушення статуту з боку її сусідки ОСОБА_5, а саме: «в течении 3 лет на своем участке Полевая 4 (6 соток) содержит домашнее хозяйство: утки, куры, индюки, кроли, свинью. Все это вызывает, на прилежащих территориях, сильный, вонючий запах. Кроме этого, такое количество животных это постоянный шум. По этому вопросу в 2003 году была создана комиссия из членов правления, которые подтвердили данные факты и выдали гражданке ОСОБА_6 предписание и предупреждение о том что она нарушает устав и права близлежайших соседей.»

По цьому питанню виступали ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та пприйнято рішення : «Послать последнее предупреждение с требованием в двухнедельний срок прекратить разведение сельскохозяйственных животных на своей территории. При невыполнении этого предписания, с учетом того, что в течении трех лет нарушается: Земельный Кодекс Украины, Закон садоводческих товариществ «Залесское» и в связи с категорическим несогласием соседей исключить гражданку ОСОБА_6 из членов товарищества (а.с.21-23).

25 липня 2015 року позивачу ОСОБА_2 було направлено «Попередження» № 509 за підписом голови СТ «Заліське» з вимогою усунути порушення з її боку відповідно до протоколу засідання правління товариства № 8 від 18 липня 2015 року ( а.с.68).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позивач не надала доказів неправомірності дій громадської організації садівниче товариство «Заліське», що пов'язані з порушенням її честі, гідності та ділової репутації, внаслідок чого позивачеві спричинена моральна шкода.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст.ст.277, 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист гідності та честі. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації , має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 275, 280 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Як роз'яснено у п. п.18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під час перевірки обставин, на які позивачка посилалася в обґрунтування позовних вимог встановлено, що відповідач громадське об»єднання садівниче товариство «Заліське»не поширювало інформацію про позивача будь-якому, оскільки на засіданні правління СТ «Заліське» від 18 липня 2015 року , по питанню № 4, що стосувалося позивача, висловлювали свої думку члени товариства, які мали таке право відповідно до п.5.1. Статут член товариства має право брати участь у діяльності товариства і управлінні його справами, а не саме товариство як юридична особа.

Оскільки даний позов пред»явлено не до фізичних осіб, що висловлювались щодо позивача, а до садівничого товариства, колегія суддів погоджується з тим, що садівнице товариство своїми діями не порушувало немайнових прав позивача, оскільки позивач в порядку ст. 60 ЦПК України таких доказів не надала.

Відповідно до положень п.15 Постанови Верховного суду України « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи № 1 від 27 лютого 2009 року , вказано, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Направлення садів чим товариством 25 липня 2015 року позивачу ОСОБА_2 Попередження № 509 за підписом голови СТ «Заліське» з вимогою усунути порушення з її боку відповідно до протоколу засідання правління товариства № 8 від 18 липня 2015 року ( а.с.68) не є поширенням недостовірної інформації, оскільки така інформація була доведена до відома лише ОСОБА_2, отже, підстави для задоволення цих позовних вимог відсутні.

Доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді