Номер провадження 2/201/2598/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Університету митної справи та фінансів, треті особи: Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України про стягнення стипендії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся із позовом до Університету митної справи та фінансів про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, посилаючись на ті обставини, що він є студентом денної форми навчання Університету митної справи та фінансів. Батько позивача мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 15 років. Проте позивачу було не донараховано та не виплачено грошові кошти за період навчання стипендію у розмірі 22 698,00 грн. Цю суму грошових коштів позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також інфляційні втрати у розмірі 9 238,52 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов з підстав в ньому викладених.

Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для нарахування саме даному позивачу соціальної стипендії за відповідні періоди часу. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII Особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, а також не заперечувалось сторонами у наданих до суду документах, ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, а його батько - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_1.) має стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті понад 15 років (а.с. 18, 21).

З доданих представником відповідача до заперечень проти позову документів вбачається, що 04 липня 2016 року позивач отримав диплом бакалавра Університету митної справи та фінансів та на підставі заяви позивача від 13 липня 2016 року наказом відповідача № 610кс від 04 серпня 2016 року ОСОБА_1 було зараховано на навчання на 5 курс (а.с. 21, 34).

З серпня 2014 року по грудень 2016 року позивачу недонараховувалась та не доплачувалась стипендія.

У розрахунку заборгованості з виплати стипендії, доданого позивачем до позовної заяви, її визначено вірно з огляду на наступне.

Статтею 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає: з 01 липня - 1044 грн., з 01 жовтня 1060 грн., з 01 грудня - 1095 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році складає з 01 січня 2013 року - 1147 грн., з 01 грудня 2013 року - 1218 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб встановлено в розмірі 1218,00 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року складає 1218,00 грн., а з 01 грудня 2015 року - 1378 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2016 року становить 1 378 грн., з 01 травня 2016 року - 1450,00 грн., з 01 грудня 2016 року - 1 600, 00 грн.

Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення».

Суд також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Таким чином, розмір ненарахованої та невиплаченої стипендії позивачу за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2017 року складає 22 698,00 грн., а розмір інфляційних втрат 9 238,52 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд вважає за можливе задовольнити у повному обсязі позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача 31 936,52 грн.

При цьому суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що при зарахуванні на 5 курс позивачем не зазначено про наявність у нього пільг для позаконкурсного зарахування, оскільки таке переведення з 4 та 5 курс має формальний характер, а при зарахуванні на 1 курс навчання позивачем було надано всі необхідні документи на підтвердження пільг для зарахування, тобто станом на зарахування на 5 курс навчання відповідачу було відомо про статус позивача як дитини особи, що стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті понад 15 років.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 640,00 гривень.

На підставі викладеного, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 , керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Університету митної справи та фінансів, треті особи: Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України про стягнення стипендії задовольнити.

Стягнути з Університету митної справи та фінансів (, що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. В.Вернадського, 2/4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) недонараховану та невиплачену стипендію за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2017 року в розмірі 31 936 (тридцять одна тисяча дев'ятсот тридцять шість) гривень 52 копійок, яка складається з заборгованості з виплати стипендії у розмірі 22 698,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9 238,52 грн.

Стягнути з Університету митної справи та фінансів (, що знаходиться за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. В.Вернадського, 2/4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський