Справа № 439/48/17
У Х В А Л А

про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

20 січня 2017 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Бродівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Бродівського районного ВДВС ГТУЮ Львівської області звернувся в суд із поданням, у якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3.

У поданні державний виконавець Бродівського районного ВДВС ГТУЮ Львівської області вказує, що на виконанні у Бродівському районному ВДВС ГТУЮ Львівської області перебуває виконавчий лист: №607/4400/16-ц виданий 14.06.2016р. про стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 25 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

25.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем під час виконання рішення суду встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 15.11.2016р., 02.12.2016р., 12.01.2017р. на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_3 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що в боржника відсутнє майно на праві власності, однак ОСОБА_3 рішення не виконує. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Державний виконавець, покликаючись на ст. 377-1 ЦПК України та ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", просить подання задовольнити, оскільки наведене дає підстави вважати, що боржник свідомо ухиляється від виконання виконавчих документів.

Дослідивши подання державного виконавця Бродівського районного ВДВС ГТУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України, перевіривши обставини, на які покликається заявник, доказами, суд приходить до висновку, що таке подання є підставним та підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до ч. 3 п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання у Державній виконавчій службі Бродівського району перебуває на виконанні виконавчий лист: №607/4400/16-ц виданий 14.06.2016р. про стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 25 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

25.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчих провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 14).

Сума боргу по виконавчому документу становить 7083,35 грн..

Боржнику, при відкритті виконавчого провадження вказано про необхідність самостійно виконати виконавчі документи у 7-ми денний термін з дня винесення постанови державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження. Проте боржником боргові зобовязання не виконані.

Державним виконавцем під час виконання рішення суду встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 15.11.2016р., 02.12.2016р., 12.01.2017р. на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_3 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що в боржника відсутнє майно на праві власності, однак ОСОБА_3 рішення не виконує. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення» і практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так: - відступати, відхилятися, вивертатися; - намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; - навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону № 41404-ХVІІІ від 05.10.2016р., означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв 'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону № 41404-ХVІІІ від 05.10.2016р., зокрема, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Звертаючись до суду з поданням державний виконавець надав суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого листа від 14.06.2016р., копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.11.2016р., розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_3 та копії розписок про вручення викликів щодо явки до державного виконавця на 29.11.2016р., 08.12.2016р.,13.12.2016р., що стверджується обізнаність його із наявним невиконаним зобов»язанням, що на нього покладено.

Таким чином, державним виконавцем надано докази, які на думку суду, свідчать про те, що боржнику відомо про наявність у нього невиконаних зобов?язань, які виникли на підставі виконавчого листа №607/4400/16-ц від 14.06.2016 року, що виданий Тернопільським міськрайонним судом, а також, що боржник ухиляється від виконання зобов'язання, покладених на нього згідно вказаного судового рішення, оскільки жодного разу у Бродівське ВДВС ГТУЮ у Львівської області на виклики державного виконавця не з?явився.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Подання державного виконавця Бродівського ВДВС ГТУЮ у Львівської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України, ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного погашення у повному обсязі заборгованості, яка виникла під час виконання виконавчого листа №607/4400/16-ц від 14.06.2016 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6