Справа № 202/854/15-ц
Провадження № 6/202/37/2017
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мороз В.П. ознайомившись з поданням державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі України, у звязку з тим, що на виконанні в Індустріальному ВДВС міста Дніпра перебуває виконавче провадження за ЄДРВП № 53125080, яке відкрито 16.12.2016 року згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/854/15-ц від 23.03.2016 р.

Відповідно до вищевказаного рішення ОСОБА_1 зобовязана надавати ОСОБА_2 один раз на місяць, а саме в перший вихідний день місяця в неділю з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутності ОСОБА_1 до настання повноліття ОСОБА_3, надавати ОСОБА_2 спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за відсутності ОСОБА_1 чотири рази на рік в період шкільних канікул, які встановлюються Міністерством освіти України, на одну неділю до настання повноліття ОСОБА_3.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Таким чином, суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду виключно у випадку ухилення боржника від виконання рішення суду.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду.

При відмові в задоволенні подання, суд також виходить з того, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Таким чином, подання державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є безпідставним.

Керуючись: ст. 33 Конституції України, ст.ст 313, 377-1 ЦПК суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені подання державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.П. Мороз