Єдиний унікальний номер 226/2660/15-ц Номер провадження 22-ц/775/115/2017
Головуючий у 1 інстанції: Редько Ж.Є.
Доповідач: Новікова Г.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04 січня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Санікової О.С.

при секретарі: Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Димитровського міського суду від 17 листопада 2016 року за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Посилався на те, що 26 квітня 2016 року Димитровським міським судом у вказаній справі було винесено рішення, яким не вирішено частину заявлених вимог, а саме: в резолютивній частині не вирішено питання про передачу Банку предмета застави- автомобіль VOLVO FH 12, рік випуску 1998, № кузова/шасі/ НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, діючий номерний знак НОМЕР_3; комплект ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (технічний паспорт), що належить ОСОБА_1.Тому банк просив ухвалити додаткове рішення у справі, резолютивну частину якого викласти в наступній редакції: вилучити у ОСОБА_1 та передати в заклад банку предмет застави вказаний автомобіль, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалою Димитровського міського суду від 17 листопада 2016 року в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову про ухвалення додаткового рішення суду, так як судом порушено норми процесуального права. Суд не вирішив частину заявлених позовних вимог, а саме: у резолютивній частині рішення не вирішив питання про вилучення у відповідача ОСОБА_1 предмет застави-автомобіль Вольво ФН12,комплект ключів,свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та передачі в заклад ПАТ КБ «Приватбанк». 16 травня2016 року суд з власної ініціативи ухвалив додаткове рішення про вилучення зазначеного автомобіля, однак банк звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення про передачу зазначеного транспортного засобу в заклад банку,як зазначалося в позовній заяві.

З тексту додаткового рішення не зрозуміло як саме повинно бути передано автомобіль,який є предметом застави банку та до кого.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, отриманою адвокатом ОСОБА_1 - Голубєвою О.В. та представником банку - Захаровим М.І. (а.с.201)

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Пункт 3 ч.2 статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Із позовної заяви вбачається,що банк просив звернути стягнення на предмет застави, яким є автомобіль, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем,з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень,необхідних для здійснення продажу; вилучити у ОСОБА_1 предмет застави автомобіль, комплект ключів та технічний паспорт та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Димитровського міського суду від 26 квітня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про звернення стягнення на предмет застави задоволені. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № М3-48 від 06.09.2007 року звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль VOLVO FH 12, рік випуску 1998, № кузова/шасі/ НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, діючий номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з реєстраційного обліку в відповідних органах, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень для здійснення продажу.

Додатковим рішенням Димитровського міського суду від 16 травня 2016 року вказане рішення доповнено текстом такого змісту: «вилучити у ОСОБА_1 предмет застави - автомобіль VOLVO FH 12, рік випуску 1998, № кузова/шасі/ НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, діючий номерний знак НОМЕР_3; комплект ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (технічний паспорт)».

Однак, резолютивна частина рішення суду не утримує висновку щодо позовної вимоги в частині передачі в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» спірного автомобіля, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

За встановлених обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Димитровського міського суду від 17 листопада 2016 року скасувати.

Справу повернути до того ж суду для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: