Справа №200/8326/17-ц
Провадження №2/200/2886/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Єлісєєвій Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Державна Казначейська служба України, Прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И В:

22.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої йому незаконним діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду в порядку, передбаченому ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 послався на те, що постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 01.12.2009 року йому було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Крім того йому також були предявлені обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України. В ході досудового розслідування постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 12.01.2009 року у зв'язку із притягненням ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 де б воно не знаходилося. А постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 12.01.2009 року ОСОБА_1 був відсторонений від посади директора комунального підприємства культури «Центральний міський дитячий парк імені ОСОБА_3.

Під час розгляду кримінальної справи в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська прокурор, який приймав участь у розгляді справи, своєю постановою від 05.11.12 року відмовився від обвинувачення за ч. 2 ст. 209 КК України в порядку ч. 3 ст. 264 КПК України 1960 р., а в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України змінив обвинувачення на ч. 2 ст. 364 КК України. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2013 р. у кримінальні справі № 203/451/14-к, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України і ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.11.2013 року зазначені судові рішення були скасовані, як незаконні, і справу було направлено на новий судовий розгляд.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, кримінальну справу № 203/451/14-к відносно ОСОБА_1, обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України, було повернуто прокурору для проведення додаткового досудового розслідування у звязку із суттєвими порушеннями норм кримінально-процесуального закону, а саме: відсутність порушеної кримінальної справи за ч. 5 ст. 191 КК України відносно ОСОБА_1, незаконність предявлення обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України без порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 і порушення права на захист при виконанні вимог ст.ст. 218-220 КПК України 1960 р.

Під час додаткового розслідування ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2017 року було скасовано як необґрунтований арешт майна ОСОБА_1, накладений постановою слідчого від 12.01.2009 року, а ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017 року по справі № 200/8434/17 була скасована постанова старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 12.01.2009 року, якою ОСОБА_1 був відсторонений від посади директора комунального підприємства культури «Центральний міський дитячий парк імені ОСОБА_3.

Заявник вважає, що незаконними діями органу досудового розслідування і суду, що виразилося в незаконному притягненні його до кримінальної відповідальності, обранні відносно нього запобіжного заходу, накладенні арешту на все його майно та відстороненні його від посади, йому було заподіяно значну моральну шкоду, оскільки з моменту пред'явлення йому обвинувачення 12.01.2009 року за ч. 5 ст. 191 КК України він знаходився у стресовому стані, порушився його сон, апетит, він втратив соціальні зв'язки внаслідок чого йому довелося переносити сильні душевні страждання, необхідністю приймати участь в багатьох слідчих діях і судових засіданнях був порушений його звичайний спосіб життя, не міг вільно пересуватися згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і був обмежений в розпорядженні належним йому майном.

ОСОБА_1 зазначає, що період, за який йому має бути відшкодована моральна шкода, складає 96 місяців з 12.01.2009 року (дати пред'явлення йому обвинувачення) по 17.01.2017 року (дати набрання чинності постановою суду про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування). Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 визначений в сумі 307 000 грн., оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник підтримали заяву і просили її задовольнити.

Прокурор, який приймав участь в судовому засіданні, заперечував проти задоволенні заяви.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 і додані до неї копії документів, надані копії документів в судовому засіданні, вислухавши ОСОБА_1, його представника і прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 і необхідність її задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно до підпункту 1-1 пункту 1 ст. 2 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 1 відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 01.12.2009 року ОСОБА_1 було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Крім того йому також були предявлені обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України. В ході досудового розслідування постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 12.01.2009 року у зв'язку із притягненням ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 де б воно не знаходилося. А постановою старшого слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 12.01.2009 року ОСОБА_1 був відсторонений від посади директора комунального підприємства культури «Центральний міський дитячий парк імені ОСОБА_3.

Під час розгляду кримінальної справи в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська прокурор, який приймав участь у розгляді справи, своєю постановою від 05.11.12 року відмовився від обвинувачення за ч. 2 ст. 209 КК України в порядку ч. 3 ст. 264 КПК України 1960 р., а в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України змінив обвинувачення на ч. 2 ст. 364 КК України. Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2013 р. у кримінальні справі № 203/451/14-к, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України і ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.11.2013 року зазначені судові рішення були скасовані, як незаконні, і справу було направлено на новий судовий розгляд.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, кримінальну справу № 203/451/14-к відносно ОСОБА_1, обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України, було повернуто прокурору для проведення додаткового досудового розслідування у звязку із суттєвими порушеннями норм кримінально-процесуального закону, а саме : відсутність порушеної кримінальної справи за ч. 5 ст. 191 КК України відносно ОСОБА_1, незаконність предявлення обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України без порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 і порушення права на захист при виконанні вимог ст.ст. 218-220 КПК України 1960 р.

Під час додаткового розслідування ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2017 року було скасовано як необгрунтований арешт майна ОСОБА_1, накладений постановою слідчого від 12.01.2009 року, а ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2017 року по справі № 200/8434/17 була скасована постанова старшого слідчого прокуратури Кіровського раону м. Дніпропетровська від 12.01.2009 року, якою ОСОБА_1 був відсторонений від посади директора комунального підприємства культури «Центральний міський дитячий парк імені ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_1 була надана суду копія постанови прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 юриста 1 класу ОСОБА_4 від 17.07.2017 року, якою було вирішено: закрити кримінальне провадження № 0000361 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України у зв'язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення; скасувати запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд.

Таким чином, судом встановлено факти незаконного притягнення органом досудового розслідування ОСОБА_1 12.01.2009 року до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 191 КК України, незаконного обрання 12.01.2009 року ОСОБА_1 запобіжного заходу, незаконного арешту 12.01.2009 року всього майна, що належить ОСОБА_1, незаконного відсторонення ОСОБА_1 12.01.2009 року від посади.

Зазначені факти є встановленими постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.20016 року про направлення кримінальної справи № 203/451/14-к відносно ОСОБА_1 на додаткове розслідування, яка набрала законної сили 17.01.2017 року після залишення постанови суду першої інстанції без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року.

Факт заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди незаконними діями органів досудового розслідування суд вважає доведеним, оскільки зазначені дії мали тривалий характер і під час їх дії ОСОБА_1 був обмежений в реалізації своїх цивільних прав, був вимушений переносити душевні страждання, втрачати налагоджені соціальні звязки та докладати додаткових зусиль до їх відновлення.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 було завдано значної моральної шкоди тривалим характером дій, що обмежували його в здійсненні його соціальних прав, в наслідок чого він був змушений доводити свою невинуватість, та що позбавило його роботи і доходу, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно завдана моральна шкода незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, у наведених у статті 1 цього Закону випадках, громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовується моральна шкода за рахунок державного бюджету.

Згідно зі статтею 13 цього Закону питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до п. 17 «Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Від дати незаконного притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, обрання йому запобіжного заходу, арешту його майна та відсторонення його від посади до дати набрання законної сили постанови суду про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування минуло 96 місяців.

Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року мінімальний розмір заробітної плати дорівнює 3200 грн., то за 96 місяців розмір відшкодування моральної шкоди складатиме 307 000 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що слід Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 307 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1176 Цивільного кодексу України, ст.ст. 210 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Державна Казначейська служба України, Прокуратура Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 307 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня винесення ухвали. Апеляційна скарга повинна бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.