Категорія 21 Головуючий у 1 інстанції Вайновська О.Є.
Доповідач Кочегарова Л.М.
У Х В А Л А

12 січня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Кочегарова Л.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа -приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна, про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації,

встановила:

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

06 січня 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка, разом із матеріалами справи, надійшла до апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до ст. 297 ЦПК України справа реєструється в апеляційному суді у порядку, встановленому частинами другою і третьою статті 11 1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Протягом трьох днів після надходження справи суддя-доповідач вирішує питання про відкриття апеляційного провадження.

У відповідності з ч.7 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач при надходженні неналежно оформленої справи повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України в резолютивній частині рішення суду зазначається висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю або частково, висновок суду по суті позовних вимог, розподіл судових витрат, строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і, залежно від характеру справи, давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи 15 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про стягнення з позивача на її користь судових витрат на правову допомогу в порядку ст.88 ЦПК України (а.с.214).

В мотивувальній частині рішення суду першої інстанції від 23 грудня 2016 року зазначено про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 551,20 грн. за вимоги немайнового характеру та про відсутність підстав для стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

Однак висновок щодо розподілу судових витрат відсутній у резолютивній частині рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, оспорюючи рішення Володарського районного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року, вважає його незаконним та необґрунтованим саме в частині відмови у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу.

Пунктом 4 частини 1 статті 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити докове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи, що суд не вирішив питання про розподіл судових витрат вважаю необхідним повернути справу до суду першої інстанції для вирішення цього питання шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 297 ЦПК України

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіна Оксана Володимирівна, про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації повернути до Володарського районного суду Донецької області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в строк до 13 лютого 2017 року.

Суддя