Ухвала

Іменем України

23 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: заступник начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Днiпpoпeтрoвcькa, ОСОБА_3, на неправомірні дії заступника начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Олійник Ірини Володимирівни за касаційною скаргою Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що постановою заступника начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби (далі - Кіровського ВДВС) Олійник І.В. та начальника Кіровського ВДВС Лисенка Д.Б. від 29 вересня 2016 року на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору від 02 грудня 2010 року. Станом на 03 жовтня 2016 у виконавчому провадженні відсутні постанови державного виконавця про накладення на боржника - ОСОБА_3 штрафів відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, вимоги ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника Кіровського ВДВС Олійник І.В. не виконані. Станом на 03 жовтня 2016 року, на дату звернення до суду, копії оскаржуваної постанови від 29 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження він не отримав. Про існування даної постанови йому стало відомо 01 жовтня 2016 року під час ознайомлення з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що у заступника начальника Кіровського ВДВС Олійник І.В. не було законних підстав для прийняття постанови від 29 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив визнати неправомірним рішення - постанову заступника начальника Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Олійник І.В. від 29 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язати заступника начальника Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Олійник І.В. або іншого державного виконавця, у провадженні якого буде перебувати виконавче провадження, відновити його та вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку боржника - ОСОБА_3

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року, скаргу ОСОБА_2 частково задоволено. Визнано неправомірним рішення - постанову заступника начальника Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Олійник І.В. від 29 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язано заступника начальника Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Олійник І.В. або іншого державного виконавця, у провадженні якого буде перебувати виконавче провадження, відновити його. В задоволенні іншої частини заявлених вимог скарги відмовлено.

У касаційній скарзі Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіпросить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,й постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_2відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року, яке набрало законної сили, зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору від 02 грудня 2010 року. На виконання цього рішення виданий виконавчий лист, стягувачем за яким є ОСОБА_2

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС від 17 липня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання, проте постановою заступника начальника Кіровського ВДВС Олійник І.В. та начальника Кіровського ВДВС Лисенка Д.Б. від 29 вересня 2016 року на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчено.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилався на те, що рішення суду не виконано, державний виконавець не вжив усіх заходів для виконання рішення суду, зокрема накладення на боржника - ОСОБА_3 штрафів відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», тому законних підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суди правильно застосувавши наведені вище положення Закону, дійшли обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець не наклав на боржника штраф відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та не вніс подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, як того вимагає ч. 3 ст. 75 зазначеного Закону, тому підстав для закінчення виконавчого провадження у Кіровського ВДВС м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не було.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська