Номер провадження: 22-ц/785/2101/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» на ухвалу судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2016 року по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 1414 грн. 94 коп. з ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року КП «ЖКС «Черьомушки» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 1414 грн. 94 коп. з ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2016 року у прийнятті заяви КП «ЖКС «Черьомушки»відмовлено в звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки із заяви про видачу судового наказу і поданих до неї документів вбачається, що заявник звернувся до суду зі спором про право.

Не погоджуючись з ухвалою судді КП «ЖКС «Черьомушки» подало апеляційну скаргу, в якої просить ухвалу судді скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути виданий у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України.

Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.

Тобто цією нормою встановлені субєктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у звязку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі.

Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні.

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідачі із заявою про сплив позовної давності і застосування наслідків її спливу не зверталися.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України «Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише з наявністю про це заяви сторони.

Таким чином, зазначеними нормами права встановлений порядок щодо безумовного стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг шляхом видачі судового наказу, який може бути скасований судом лише за заявою боржника при наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 105, 105-1 ЦПК України, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність спору про право у звязку з пропуском заявником строку позовної давності є передчасним.

Враховуючи встановлене, судова колегія вважає, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу у справі вирішено судом всупереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановленого для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312 ч. 1 п. 3, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3