Справа № 372/150/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

24 квітня 2017 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г. В.

при секретарі Костюк А. О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника Обухівської районної державної адміністрації Київської області Інкіної О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Обухівська районна державна адміністрація Київської області про визначення місця проживання дитини,

встановив:

16.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому просив визначити місце проживання їхньої спільної дитини сина ОСОБА_4 з позивачем, ОСОБА_1 , за місцем фактичного поживання: АДРЕСА_1 . В обґрунтування свої вимог зазначив наступне. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після численних сварок відповідач їх залишила та проживає окремо з грудня 2015 року. У лютому 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не займається вихованням сина, не цікавиться станом його здоров`я. Позивач, як батько спільної з відповідачем малолітньої дитини, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини з ним. У 2016 році позивач звернувся до Служби у справах дітей заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини. Згідно висновку, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки він забезпечений всіма матеріально-побутовими умовами для спільного проживання та належного утримання дитини.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, додатково зазначивши. Відповідач ОСОБА_3 навчалася в м. Українка в «Обухівському медичному коледжі», в грудні 2015 року поїхавши на заняття, зникла, подзвонила додому тільки через місяць з проханням забрати свої особисті речі. За період з 2015 року по теперішній час відвідувала дитину два рази у дитячому садку, зустрічі тривали не більше 10 хвилин. Останній раз 20.04.2017 року дитина під час відвідування відповідачем дитячого садку вже не впізнала матір. Відповідач не телефонує, щоб поцікавитися станом здоров`я дитини, її настроєм, досягненнями, деякий час назад ОСОБА_3 змінила номер телефону, не попередивши про це позивача, що в даний час унеможливлює будь-який зв`язок з нею.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України був повідомлений належним чином про час, місце та дату розгляду цивільної справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою, що вказана особа за вказаною адресою реєстрації не проживає.

Суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Обухівської районної державної адміністрації у судовому засідання позовні вимоги підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 відома їм ще з 2015 року, коли позивач звернувся до них із проханням розшукати матір його дитини, сина ОСОБА_4 , 2013 року народження, яка зникла, поїхавши на навчання. Їхньої службою розглядалося питання щодо визначення місця проживання дитини, відповідач в ході розгляду справи не змогла підтвердити належним чином наявність в неї будь-якого доходу, не має постійного місця проживання, за останній рік змінила двох співмешканців. Заінтересованості до дитини, її стану здоров`я, матеріального благополуччя не проявляє.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача народилась спільна дитини син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Обухівського району Київської області від 15.05.2013 року серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 25.02.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.8).

Як вбачається з копії довідки № 215 від 15.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Обухівської ради Київської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 спільно із своїм батьком ОСОБА_1 (а.с.15).

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_5 від 15.11.2016 року підтверджується факт його проживання та перебування на утриманні батька ОСОБА_1 (а.с.9).

Із довідки № 216 від 15.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Обухівської ради Київської області, у підпорядкуванні якого перебуває установа ДНЗ «Веснянка» вбачається, що ОСОБА_5 в садочок приводять і забирають його бабуся або батько. Протягом 2016 року мами ОСОБА_3 в ДНЗ «Веснянка» була один раз протягом 10 хвилин (а.с.16).

Обухівська районна державна адміністрація у своєму висновку від 28.11.2016 року № 101-2618/07-10 зазначає, що вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 (а.с.11).

Позивач по справі, ОСОБА_1 характеризується добре, має спокійний та врівноважений характер, старанний, дисциплінований, ввічливий, скромний, в селі користується повагою, має багато друзів, що підтверджується характеристиками, доданими од матеріалів справи (10, 13).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 має стабільний дохід у вигляді заробітної плати (а. с. 12).

Допитана в судовому засіданні в якості свідок ОСОБА_6 , яка доводиться позивачеві матір`ю, пояснила, що в кінці 2015 року на початку 2016 року, відповідач, поїхавши на навчання у сусіднє місто Українка, не повернулася, як їм стало відомо через місяць, залишилися жити у свого співмешканця. За весь цей період відповідач два рази відвідували дитячий садочок, зустрічі з дитиною тривали не більше 10 хвилин. Станом здоров`я дитини, її настроєм, матеріальним благополуччям не цікавиться, останній час з нею втрачений і телефонний зв`язок через зміну нею номеру телефону. До них постійно звертаються кредитори ОСОБА_3 , розшукуючи її через борги.

ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем своєї попередньої роботи, як конфліктна та груба людина (а. с. 17), та за місцем навчання у КВНЗ КОР «Обухівський медичний коледж», який вона не закінчила через академічну заборгованість та пропуски занять (а. с. 18).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, не передавати дитину на виховання іншим особам. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до вимог ст. 161 СК, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своє матір`ю.

В судовому засіданні встановлено, що тривале за часом, протягом 2 років, повне ігнорування відповідачем виконанням своїх материнських обов`язків, раптове зникнення ОСОБА_3 із місця постійного проживання, де залишилася її дворічна дитина, без пояснень та будь-яких попереджень на 1 місяць, кількість та тривалість зустрічей з дитиною протягом двох років, які звелися до 2 3 разів по 10 хвилин, свідчать про те, що ОСОБА_3 свідомо, без будь-яких штучностворюваних перешкод, передала дитину на повне виховання її батьку ОСОБА_1 . За весь цей час відповідач не докладала будь-яких зусиль для створення належних умов проживання своєї дитини за місцем її фактичного проживання. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в даній справі виключних обставин у вигляді повного та добровільного самоусунення матері від виховання дитини, які дають підстави суду визначити місця проживання дитини разом із батьком відповідачем по справі.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 155, 161 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», статтями 88, 224, ст. ст. 10, 11, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Обухівська районна державна адміністрація Київської області про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місця проживання малолітьної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача або представника, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. В. Висоцька