Провадження № 2/734/81/17 Справа № 734/3398/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участі секретаря Галюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в с. Шевченка, 62, с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,2793 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого підсобного господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 029391, розташовану в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

В матеріалах справи міститься:

- заява позивачів про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог;

- заява за підписом сільського голови Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог;

- заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3 померла 25 листопада 2003 року.

На час відкриття спадщини 25 листопада 2003 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 10 листопада 2016 року, ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та мала слідуючий склад сім'ї: чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_2, онук ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_3, померлої 25 листопада 2003 року, Козелецькою районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що:

24 березня 2004 року ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3,

24 березня 2004 року ОСОБА_4 подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Згідно з довідкою виданою виконкомом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 10 листопада 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 фактично до виповнення 6 місяців з дня смерті спадкодавця вступили в управління спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами справи.

При судовому розгляді цивільної справи також встановлено, що ОСОБА_7 померла 08.12.2015 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-ОК № 356155.

Після смерті ОСОБА_7 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_8 була заведена спадкова справа згідно з якою:

-26.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_7.

Відповідно до довідки, виданої комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора-2» ОСОБА_7 на день смерті 08 грудня 2015 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та мала такий склад сім'ї: дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_9, онук ОСОБА_10.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті ОСОБА_7, що підтверджується матеріалами справи.

Щодо задоволення позовних вимог позивачів в частині визнання в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Шевчнка, 62 в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області, суд виходив з наступного.

26 листопада 1983 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане нотаріусом Крозелецької районної державної нотаріальної контори за реєстровим номером 2519, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 успадкували у рівних частках кожна по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в с. Скрипчин, вул. Шевченка, 62.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на викладене, житловий будинок, розташований за адресою по вул. Шевченка, 62 в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області, може бути обєктом спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Перешкодою в отриманні позивачами свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючі документи на житловий будинок, який залишився після їх смерті.

Таким чином, позовні вимоги позивачів щодо визнання за кожним права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 62 в с. Скрипчин, Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

03.11.1999 року на імя ОСОБА_7 на підставі рішення 12 сесії 21 скликання Скрипчинської сільської ради було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,28 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 029391.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні ОСОБА_7 на підставі:

- Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 029391, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,2793 га (кадастровий номер :70:035:0008).

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06 вересня 2016 року за земельними ділянками (кадастровий номер: :70:035:0008) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_7 підлягає визнанню право власності на згадану вище земельну ділянку та на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевчнка, 62 в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області, а за позивачем ОСОБА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_3 підлягає визнанню право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевчнка, 62 в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області.

Керуючись ст.ст. 392, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 60, 174, 197, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 62 в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлої 08 грудня 2015 року).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2793 га (кадастровий номер :70:035:0008), у межах згідно з планом, призначеної для ведення особистого підсобногогосподарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 029391, розташованої в с. Скрипчин, Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлої 08 грудня 2015 року).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 62 в с. Скрипчин Козелецького району Чернігівської області (в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 25 листопада 2003 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Бузунко