Провадження № 2/537/298/2017
Справа № 537/149/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2017 Крюківський районний суд м Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,
за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та прохала суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України.
Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши позивача по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією трудової книжки, що ОСОБА_1 працювала в ПВНЗ «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» з 02.09.2002 року на посаді викладача ( наказ № 63-ВК від 31.08.2002 року), остання займана посада доцент кафедри гуманітарно-економічних наук за контрактом (наказ №70-К від 01.09.2015 року).
Наказом від 30.08.2016 року №16-К ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням.
Відповідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Суд при розподілі судових витрат у вигляді судового збору бере до уваги пільги позивача по сплаті судового збору з позову, що виникає з трудових правовідносин та присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.
Керуючись ст.ст. 4,10,60,,213-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 238 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України , суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Стягнути з ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» судові витрати ( судовий збір) в сумі 640 грн. 00 коп. на користь держави.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя: О.В. Маханьков
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24.01.2017 року.