У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2017 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С ТА Н О В И В :

У жовтні 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1

Ухвалою судді від 20.10.2016 року позовну заяву, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі та неможливістю встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача.

Копія вищевказаної ухвали судді про залишення позову без руху надсилалась тричі позивачу супровідними листами від 21.10.2016 року, 29.11.2016 року та 20.12.2016 року за вказаною в заяві адресою, однак адресовані листи повернулися за закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та оскільки позивач по справі протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали судді від 20.10.2016 року про залишення позовної заяви без руху та не цікавився станом провадження в даній справі, тому на підставі вищевказаної правової норми вважаю за необхідне визнати позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повернути її позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3