Справа №263/5617/17
Провадження № 2/263/1534/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, померлого 05.12.2015 року. У позові вказав, що про смерть батька він дізнався від знайомої у березні 2017 року. З батьком спілкувався рідко у зв'язку з поганими стосунками з його дружиною ОСОБА_4

У судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, суду пояснив, що з батьком ОСОБА_3 за життя підтримував хороші стосунки, зустрічалися періодично, проживали спочатку в одному районі м Маріуполя, потім батько переїхав в інший район міста, передзвонювалися кожного тижня. Батько був інвалідом, лікувався. У грудні 2015 року батько перестав телефонувати, він не цікавився причиною, не шукав батька. З дружиною батька, ОСОБА_2, ніколи не сварився, стосунків практично ніяких не було. З грудня 2015 року не цікавився життям батька, не телефонував йому, у зв'язку з тим, що він проживав з бабусею, яка хворіла, бабка померла в грудні 2016 року. З якої причини не цікавився місцем знаходження батька, його станом здоров'я після грудня 2016 року, пояснити не може. Вважає причину пропуску строку для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини поважною, просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 05.12.2015 року.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала, суду пояснила, що позивач проживав з ОСОБА_3 в одному районі міста Маріуполя практично поруч, йому була відома адреса батька по вул.Артема в м. Маріуполі, йому також було відомо, що батько переїхав в інший район міста, узнати нову адресу батька йому ніхто не заважав, це було можливо і зі слів померлого, і людей, які знімали квартиру у ОСОБА_3 по вул.Артема. З відповідачкою, дружиною його батька, у ОСОБА_1 не було ніяких стосунків, вони ніколи не сварилися, практично не зустрічалися. На її думку, в судовому засіданні позивач змінив підстави позову, а саме в позові вказав, що причина пропуску строку для подання заяви до суду поважна, оскільки між ним і дружиною померлого склалися неприязні стосунки, в судовому засіданні став вказувати як на причину пропуску для звернення в нотаріальну контору на той факт, що він нібито доглядав хвору бабусю, яка померла в грудні 2016 року. При цьому позивач пояснив, що фактично до дня смерті батька, до 05.12.2015 року, щотижня дзвонив йому, вони часто зустрічалися, після 05.12.2015 року він зовсім не цікавився життям батька. Вважає причину пропуску позивачем строку для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини неповажною, просить в задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що зрідка, раз в п'ять років, відвідувала бабусю позивача, останній раз приблизно в квітні 2017 року, дізналася про смерть бабусі, при цьому сказала, що нажаль також вже помер батько позивача - ОСОБА_3, коли він помер їй невідомо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що відповідач є її сусідкою. Її дочка за договором найму мешкала у квартирі ОСОБА_3, розташованій по вул.Артема в м.Маріуполі з 2014 р. по 2016 р. Позивач не цікавився у її дочки місцем знаходження свого батька, хоча їй була відома адреса, де той проживав з дружиною ОСОБА_2 Їй відомо, що позивач ніколи не сварився з ОСОБА_2, не приїздив до неї в квартиру, на похоронах ОСОБА_3 позивача не було. Їй відомо, що за життя ОСОБА_3 хворів, часто проходив лікування в лікарні, син ніякої участі в житті батька, в наданні йому допомоги не приймав.

Суд, допитавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених вимог з наступних підстав.

Згідно вимогам ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимогам ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно вимогам ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є сином померлого 05.12.2015 року ОСОБА_3 Згідно даним спадкової справи Першої маріупольської державної нотаріальної контори № 34/2016, відкритої щодо майна померлого 05.12.2015 року ОСОБА_3, позивач не звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Приймаючи до уваги пояснення позивача, представника відповідача, свідків у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів поважність причини пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

При цьому суд враховує той факт, що в позові позивач вказує на причину, по якій він нібито не знав про смерть батька, - це неприязні стосунки з дружиною померлого, в судовому засіданні позивач посилався на той факт, що не цікавився життям батька у зв'язку з хворобою бабусі.

Суд також бере до уваги той факт, що позивач проживав в одному районі міста з померлим, йому була відома адреса проживання померлого ОСОБА_3 Згідно пояснень позивача в судовому засіданні, він припинив стосунки з батьком в грудні 2015 року, тобто одразу після смерті ОСОБА_3, що свідчить на думку суду про те, що позивачу було відомо про смерть батька, і саме з цієї причини він не робив ніяких спроб розшукати батька, не цікавився його життям, хоча мав таку можливість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя О.Г.Васильченко