Справа № 751/9633/15-ц Провадження № 22-ц/795/1606/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Маслюк Н. В. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного М.М.
суддів:Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Герасименко Ю.О.
за участю:представника позивача Дахновського В.М., представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_7 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року позов ПАТ Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором №76108С6 від 08.02.2008 року в сумі 32 051 швейцарських франка 67 сантимів та 10945 грн. 35 коп. заборгованості по пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" відмовити, посилаючись на безпідставність вимог банку та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Відповідач вказує, що він був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд ухвалив рішення у його відсутність, чим порушив право на об'єктивний розгляд справи. Зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку, що банк виконав свої зобов'язання та надав позичальнику кредитні кошти в сумі 41 588, 23 швейцарських франків, що еквівалентно 191 416 грн. 34 коп., проте згідно договору купівлі-продажу квартири банком продавцю було перераховано 176 750 грн. При цьому банком не було надано первинних банківських документів, які б посвідчували факт надання кредитних коштів, а долучені до справи позивачем матеріали не є первинними бухгалтерськими документами в силу відсутності в них всіх обов'язкових реквізитів. Відповідач посилається на те, що судом не було досліджено висновок експерта, в якому за основу було взято розрахунок заборгованості, наданий позивачем. Експерту не було надано щомісячний офіційний курс гривні до швейцарського франка для визначення суми для зарахування; експертом не проводилось дослідження методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу; у висновку не надано мотивованого пояснення, за яким курсом зараховувалась банком отримана від боржника національна валюта на погашення заборгованості по кредитному договору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України", суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_7 умов кредитного договору станом на 05.10.2015 року виникла заборгованість, яка за висновком судової експертизи, становить у розмірі 32 051 швейцарських франка 67 сантимів заборгованості за кредитом та відсотками і 10 945 грн. 35 коп. заборгованості по пені, яка підлягає стягненню на користь.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №76108С6, згідно з яким останній отримав кредитні кошти в сумі 41 588 швейцарських франків 23 сантимів для придбання нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, які зобов'язувався повернути не пізніше 04.02.2033 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі не менше 10,24 % річних.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань 08 лютого 2008 року Банк уклав з відповідачем іпотечний договір №76108Z6, за яким ОСОБА_7 передав в повторну іпотеку Банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

У процесі виконання договору Банк уклав з відповідачем ОСОБА_7 наступні правочини : Додаткову угоду №76108С6-1 від 15 січня 2010 року, якою змінено графік погашення кредиту (а.с.20 том 1); Додаткову угоду №76108С6-2 від 08 квітня 2013 року, якою договір доповнено п. 6.14 (а.с.24 том 1).

Оскільки ОСОБА_7 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 05.10.2015 року виникла заборгованість

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №734-736/17-24 від 26.04.2017 року встановлено, що у позичальника ОСОБА_7 у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору станом на 05.10.2015 р. перед банком утворилась заборгованість:

- 29 990 швейцарських франків - за тілом кредиту,

- 2061 швейцарський франк 67 сантимів - за відсотками,

- 10 945 грн. 35 коп. - по пені.

Апеляційна скарга не містить і належних та допустимих документальних доказів на спростування цих розрахунків.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про помилковість висновку суду про надання банком кредитних коштів в сумі еквівалентній 191 416 грн. 34 коп., оскільки як вбачається із п.2.1.1 кредитного договору і було встановлено судом першої інстанції банком надані кошти в сумі еквівалентній 176 750 грн.

Відсутність первинних банківських документів для підтвердження факту надання кредитних коштів також не можуть бути також не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки факт отримання грошових коштів ОСОБА_7 підтверджений рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.04.2016 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили і є преюдиціальним при вирішенні цієї справи відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції повно і об'єктивно встановив і дослідив обставини справи, правильно застосував до правовідносин між сторонами норми матеріального права. Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять передбачених законом підстав для скасування правильного по суті судового рішення. Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: