АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/131/15-ц Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/790/4350/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Кравченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове солідарне стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 7/171/071113 від 07.11.2013 року у розмірі 481 770 грн. 15 коп., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту - 377 475,79 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 37 747,53 грн., прострочених процентів - 61826,09 грн., строкових процентів - 4720,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «БМ Банк». Посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що вона та ОСОБА_2 протягом 30 місяців незаконно перебували під слідством по кримінальному провадженню, і саме цей факт і втрата через це будь-яких доходів позбавили їх об'єктивної можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором, оскільки залишилися без будь-якого заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2013 року ОСОБА_1 отримала від позивача кредит у розмірі 432000,00 грн. зі сплатою 19,49 % річних, на придбання нерухомості на вторичному ринку терміном остаточного повернення кредиту 06.05.2022 року.

07.11.2013 року між АТ «БМ Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 7/171/07/1113, відповідно до якого поручитель зобов'язався в повному обсязі відповідати за зобов'язаннями , що випливають з кредитного договору. Відповідно до п.4 договору поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором ( ( а.с. 5-11,16-17).

За умовами п.4 - п.7 договору поруки, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель відповідає за зобов'язаннями Боржника з повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням Боржником умов кредитного договору. У випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором Кредитор повідомляє про це Поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які Поручитель зобов'язаний перерахувати вказані кошти. Крім того, встановлено обов'язок Поручителя сплатити Кредитору суму боргу не пізніше 10 (десяти) календарних днів після отримання повідомлення про невиконання Боржником умов Кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши кредит, що не оспорюється відповідачами та підтверджується меморіальним ордером від 07.11.2013 року ( а.с.4).

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 22.12.2014 року склалась заборгованість у сумі 481770,15 грн., яка складається : з строкової заборгованості по кредиту - 377 475, 79 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 37 747, 53 грн., прострочених процентів - 61826, 09 грн., строкових процентів - 4720, 74 грн.

Розмір заборгованості підтверджений розрахунком, відповідачами не оспорюється.

15.07.2014 року, 22.12.2014 року на адресу ОСОБА_1 і 22.12.2014 року на адресу ОСОБА_2 були направлені вимоги, щодо виконання зобов'язань за договором кредиту та договором поруки із зазначенням суми заборгованості станом на 22.12.2014 року ( а.с. 19-22).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

ОСОБА_1 посилається на те, що вона та ОСОБА_2 протягом 30 місяців незаконно перебували під слідством по кримінальному провадженню, і саме цей факт і втрата через це будь-яких доходів позбавили їх об'єктивної можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором, оскільки залишилися без будь-якого заробітку.

Між тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість у ОСОБА_1 виникла з 11.04.2014 року, в той час, як повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення їй було вручено лише 13.08.2014 року.

Отже позивач правомірно скористався своїм правом, визначеним п. 9.3. договору та вимагає дострокового повернення кредиту.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова