АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/1521/17 Головуючий 1 інстанції
Справа № 640/6194/16ц ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_2

за участю секретаря - Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6 про визнання недійсним додатків до договору позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_6 про визнання недійсними додатків до договору позики відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що між нею та ОСОБА_4 в забезпечення виконання зобовязань по договору позики від 20.01.2005 року, було укладено договір іпотеки від 20.01.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 зареєстровано в реєстрі за № 109. Відповідно до умов договору, позивач передала в іпотеку зазначену квартиру. В грудні 2016 року їй стало відомо, що ОСОБА_4 відступив право вимоги за договорами позики та іпотеки ОСОБА_7, який переєстрував право власності на квартиру на себе. Таким чином, договір іпотеки є похідним від договору позики і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не містить вимог щодо визнання недійсним договору іпотеки. Крім того, в матеріалах справи відсутня копія договору іпотеки від 20.01.2005 року та ОСОБА_7 не є стороною по даній справі. Отже, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, це лише тільки припущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

В розясненнях, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви вимоги стосуються додаткової угоди до договору позики від 04.04.2007 зареєстрованого у реєстрі за № 6 та додаткового договору № 2 до договору позики від 17.08.2010 зареєстрованого у реєстрі за № 2889.

Вимог щодо договору іпотеки від 20.01.2005 року позовна заява ОСОБА_3 не містить.

ОСОБА_7 до участі у справі не притягнуто.

В ч.3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а невжиття зазначених вище заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду лише за припущенням позивача.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни зазначеної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ст. 312, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2016 року залишитибез змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_2