Провадження № 2/127/719/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Вінницька міська рада про виділ у натурі частки та встановлення порядку користування і розпорядження земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Вінницька міська рада, який мотивований тим, що він є співвласником 1/3 частини нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1. Його право власності підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 24.09.2009 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. Іншими співвласниками нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частки і ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка була надана в користування на підставі рішення №293 від 28.04.1970 року Виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих. На підставі вищезазначеного та ч.1 ст.364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник має право на виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. позивач просить виділити ОСОБА_1 в натурі 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими (підсобними) будівлями та спорудами та встановити ОСОБА_1 порядок користування і розпорядження земельною ділянкою в розмірі 1/3 частки, на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1. Таким чином, між сторонами наявний спір як між співвласниками земельної ділянки щодо зміни виду спільної власності із сумісної на часткову та визначення часток такої земельної ділянки, що мають належати співвласникам сторонам спору, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та подав до суду заяву, в якій просив провести виділ у натурі по 1/3 часток житлового будинку АДРЕСА_1 з прибудовами згідно з 4 (четвертим) варіантом Висновку №427-430/15-21 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №427-430/15-21 від 24.06.2015 р.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник третьої особи - Вінницької міської ради належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явився.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріли справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Положеннями ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони є співвласником нерухомого майна по 1/3 частці житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом, які були видані державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С.

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка була надана в користування на підставі рішення №293 від 28.04.1970 року Виконкомом Вінницької міської Ради депутатів трудящих

Згідно з технічною документацією будинковолодіння номер АДРЕСА_1 складається з цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами. На земельній ділянці згідно з витяг.ом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації-", розташовані: житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, загальною площею 70,4 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м, позначений на плані літерою "А", сіни "а", веранда «а1», погріб "п/а", підвал "п/А", ґанок, огорожа №1-3, ? криниці "К". Самочинно зведені : житловий будинок "Б", тамбур "б", сарай "В", сарай "Д", убиральня "Г" в свідоцтво про право на спадщину за законом не включені.

Статтями 21, 41 Конституції України передбачено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положеннями ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку (квартири) в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до висновку судово будівельно-технічної експертизи №427-430/15-21 від 24.06.2015 року, проведеної Вінницьким відділенням «Київського науково-дослідного інституту судових експертиз» для виділу у натурі по 1/3 часток житлового будинку АДРЕСА_1 експертом запропоновано 4 (чотири) варіанти.

Рішенням Вінницької міської ради №1085 від 11.05.2017 року погоджено висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №427-430/15-21 від 24.06.2015р., (виконавець «Вінницьке відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз»). Таке рішення не є документом, що надає заявнику право на виконання будівельних робіт, пов'язаних з переобладнанням і переплануванням житлового будинку.

Із вищезазначеного висновку №427-430/15-21 від 24.06.2015 року вбачається, що у 1, 2 та 3 варіантах виділу у натурі по 1/3 часток житлового будинку враховано для варіантів виділу самовільно збудований житловий будинок літ. «Б».

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування". Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що виділ у натурі по 1/3 частці житлового будинку АДРЕСА_1 з можливістю прибудов слід проводити шляхом застосування 4 варіанту Висновку №427-430/15-21 експертизи, а саме:

ОСОБА_2 виділити в натурі в житловому будинку під літерою «А» в АДРЕСА_1 приміщення під номером: 1-3 (Житлова кімната) площею 18,8 м та підвал п/А;

ОСОБА_1 виділити в натурі в житловому будинку під літерою «А» в АДРЕСА_1 приміщення під номером: 1-4 (Житлова кімната) площею 11,7 м2 , 1-5 (Житлова кімната) площею 8,2 м2та погріб п/а;

Господарські будівлі: Огорожу №1, Хвіртку №2,3, ? Криницю будинковолодіння АДРЕСА_1 залишити у загальному користуванні.

Цей варіант передбачає стягнення грошової компенсації

з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 16487,36 грн.

На переконання суду, ОСОБА_1 належить виділити в запропонованому варіанті саме дві житлові кімнати, враховуючи що позивач зареєстрований та постійно проживає в будинку по вул. Топольського, 83, разом з ним зареєстровані та мешкають його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7, натомість відповідач ОСОБА_2 зареєстрований і не постійно мешкає в будинку один. Ця обставина підтверджена довідкою Квартального комітету «Малі Хутори - Центр».

Щодо позовних вимог про встановлення між співвласниками порядку користування і розпорядження земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Суд бере до уваги висновок експерта №427-430/15-21 від 24.06.2015 року, де на третє питання щодо порядку користування земельною ділянкою, зазначено, що на підставі проведеного дослідження, враховуючи складену конфігурацію меж земельної ділянки спірного домоволодіння, щільність забудови, невідповідність земельної ділянки положенням нормативно-правових актів з питань землеустрою, надати варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 600 кв. м, розташованої по АДРЕСА_1, між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до часток по 1/3, технічно не визнається за можливе. Відповідно, при всіх наданих варіантах розподілу будівель і споруд ця земельна ділянка залишається у спільному сумісному користуванні співвласників домоволодіння.

На підставі викладеного в задоволенні позовних вимог про встановлення між співвласниками порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 слід відмовити.

На стягненні судових витрат з відповідачів позивач не наполягав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 355, 368, 370, 372, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 86, 89 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 57-60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_1 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 відповідно до четвертого варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз №427-430/15-21 від 24.06.2015 р., а саме в житловому будинку під літерою «А» приміщення під номером 1-4 житлова кімната площею 11,7 кв. м, 1-5 житлова кімната площею 8,2 кв.м, та підвал «п/а».

Виділити в натурі ОСОБА_2 1/3 частку в будинку АДРЕСА_1 відповідно до четвертого варіанту висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №427-430/15-21 від 24.06.2015 р., а саме в житловому будинку під літерою «А» приміщення під номером 1-3 житлова кімната площею 18,8 кв. м та підвал «п/А».

Господарські будівлі : огорожу №1, хвіртки №№2,3, ? криниці будинковолодіння АДРЕСА_1 залишити у загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відступ від 1/3 частки в праві власності на домоволодіння в розмірі 16487, 36 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз №427-430/15-21 від 24.06.2015 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання.

Суддя