Справа № 720/954/17
Провадження № 2/720/605/17
09 серпня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Факащук А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дітей та стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на дітей, -
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Магальської сільської ради Новоселицького району №2809 від 19 червня 2017 року.
Діти не перебувають на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо.
Рішенням Новоселицького районного суду від 20 лютого 2014 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивачки на утримання своїх дітей в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, позивачка зазначила, що відповідач зобов'язаний на рівні із нею матеріально забезпечити дітей та спроможний щомісячно сплатити вказану суму аліментів на утримання дітей.

Дослідженими судом доказами встановлено, що з часу ухвалення вказаного судового рішення збільшився вік дитини та на даний час зросли витрати, пов'язані з її утриманням та оздоровленням.

Також, за період з 2014 року по 2017 рік суттєво збільшився прожитковий мінімум на дитину та ціни на основні групи продовольчих товарів. Зазначена обставина є загальновідомою, у зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню.

З трудової книжки позивачки вбачається, що вона ніде не працює.

Таким чином, розмір стягуваних аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі щомісяця в розмір 500 гривень вочевидь не забезпечує належного утримання дітей.

З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання, керуючись принципом виваженості та справедливості, з метою захисту прав та інтересів дітей, враховуючи інтереси сторін, суд вважає, що розмір щомісячних аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинно складати 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 27 червня 2017 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Факт існування заборгованості підтверджується довідкою-розрахунок в/п №45132343 Новоселицького відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області про розмір нарахованих та сплачених аліментів, з якої вбачається що станом на 15 червня 2017 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 60750 гривень.

З розрахунку, наданого позивачкою у позовній заяві вбачається, що станом на 15 червня 2017 року за відповідачем існує заборгованість в розмірі 60750 гривень, а сума неустойки (пені) за період з січня 2014 року по червень 2017 року становить 18765 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дітей в розмірі 18765 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 180-184, 191, 192, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 546, 549 ЦК України, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 88, 208-218, 224-226ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі з розміру 500 (п'ятсот) гривень до 1000 (одної тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 червня 2017 року до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період з січня 2014 року по червень 2017 року в розмірі 18765 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Суддя: