Справа № 638/5026/17
Провадження № 2/638/3052/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

за участю секретаря Гармаш К.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного Управління юстиції Харківської області про скасування рішень,

встановив:

31.03.2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Дзержинського ВДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області, в якому просив скасувати постанову Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 25.05.2016 р. у виконавчому провадженні №50759657; скасувати постанову Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області про розшук майна боржника від 25.05.2016 р. у виконавчому провадженні №50759657; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн.

В обґрунтування зазначених вимог вказав, що Дзержинським районним судом м. Харкова 10.02.2016 р. було видано судовий наказ №638/19101/15-Ц 2-Н/638/5705/15 про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь КП «Харківські теплові мережі» боргу в розмірі 35325,32 грн. за період з 01.08.2008 р. по 30.09.2015 р., на виконання якого державним виконавцем Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ Харківської області ОСОБА_11 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2016 р. №50759657 по відношенню до боржника ОСОБА_9.

Позивач вказує, що він не був стороною виконавчого провадження, однак від дружини ОСОБА_9 довідався про факт його існування, а пізніше йому стало відомо, що за вказаним виконавчим провадженням була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 25.05.2016 р., якою накладено арешт на автомобіль легковий DAEWOO MATIZ, сірого кольору, 2013 р.в., ДЗН: АХ1138ЕН; постановою про розшук майна боржника від 25.05.2016 р. вказаний автомобіль оголошено в розшук (в подальшому Постанови від 25.05.2016 р.).

Позивач зазначає, що він є чоловіком ОСОБА_9, про що Московським відділом РАЦС ХМУЮ було зроблено актовий запис №588 від 01.08.2009 р. Вказаний автомобіль «DAEWOO MATIZ» був придбаний ними в шлюбі за спільні кошти 17.06.2014 р. Обидва факти встановлені постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2015 р. по справі №820/10169/15, та згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства є обставинами, які не доказуються.

Посилаючись на ст. 60 СК України, позивач вказує, що зазначений автомобіль «DAEWOO MATIZ», на який було накладено арешт та який було оголошено у розшук, належить їм з дружиною на праві спільної сумісної власності.

ОСОБА_3 вважає, що його право на власність було порушено внаслідок винесення постанов від 25.05.2016 р., оскільки за ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», в разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Позивач вказує, що з метою захисту свого порушеного права він звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування постанов від 25.05.2016 р. Ухвалою від 10.03.2017 р. було закрито провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України; позивачу розяснено право звернутися до Дзержинського районного суду м. Харкова з таким же позовом в порядку цивільного судочинства.

10.05.2017 р. представник Дзержинського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області подав до суду клопотання, в якому просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки боржником пропущений строк для оскарження.

Обгрунтовуючи клопотання зазначив, що 07.04.2016 р. державному виконавцю було передано судовий наказ №638/19101/15-ц 2-н/638/5705/15, виданий 10.03.2016 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_9 на користь КП «Харківській теплові мережі» заборгованості 35325,32 грн.

07.04.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного судового наказу, яка направлена боржнику для виконання.

Згідно відповіді електронної бази УДАІ ГУМВС України в Харківській області за боржником ОСОБА_9 зареєстровано автомобільний засіб автомобіль легковий «Daewoo Matiz» сірого кольору, 2013 р. випуску, ДНЗ АХ1138ЕН.

25.05.2016 р. державним виконавцем на виконання вимог стягувача і для забезпечення збереження майна боржника з метою фактичного, своєчасного виконання рішення суду винесена постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме автомобіля легкового, яка надіслана боржнику простою кореспонденцією.

25.05.2016 р. державним виконавцем оголошено вищевказаний транспортний засіб у розшук.

Представник відповідача зазначає, що 30.12.2016 р. представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду м. Харкова зі скаргою про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої боржник 30.12.2016 р. дізнався про існування виконавчого провадження та наявної заборони на відчуження майна та його розшук.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2014 р. закрито провадження у вищезазначеній справі в зв'язку з тим, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; позивачу роз'яснено право на звернення до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Посилаючись на ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 384, ст.. 385 ЦПК України, представник відповідача вказує, що боржник звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з аналогічною вимогою лише 27.03.2017 р., тобто з пропуском строку на оскарження, оскільки про існування вищевказаних постанов він дізнався 30.12.2016 р.

Також представник відповідача вказує, що під час подання позову представником заявника не наведено причин поважності пропуску строку на оскарження та не наведено доказів, що їх підтверджують.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 вимоги позовної заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Дзержинського ВДВС в м. Харків ГТУЮ Харківської області в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи КП «Харківські теплові мережі» в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без залученої третьої особи КП «ХТМ».

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

07.12.2015 р. Дзержинським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ за заявою КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь КП «Харківські теплові мережі» за послуги з теплопостачання в сумі 35325,32 грн. за період з 01.08.2008 р. по 30.09.2015 р. З боржників також пропорційно стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 609,00 грн.

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області від 25.05.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною у виконавчому провадженні №50759657 при примусовому виконані судового наказу №638/19101/15-ц 2-н/638/5705/15, виданого 10.03.2016 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь КП «Харківські теплові мережі» боргу в розмірі 35325,32 грн. за період з 01.08.2008 р. по 30.09.2015 р., накладено арешт на автомобіль легковий «Daewoo Matiz», сірого кольору, 2013 р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_9; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_9

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області від 25.05.2016 р. про розшук майна боржника, винесеною у виконавчому провадженні №50759657, оголошено розшук майна автомобіля легкового «Daewoo Matiz», сірого кольору, 2013 р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_9

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, і це не оспорюється позивачем, що ОСОБА_3 не є стороною вказаного виконавчого провадження.

ОСОБА_3 вказує, що він є законним чоловіком ОСОБА_9; майно, на яке оспорюваними постановами накладено арешт, придбано в шлюбі, а отже зазначений автомобіль належить позивачу і його дружині на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Однак ОСОБА_3 до суду не надано доказів, які б свідчили про встановлення за позивачем права власності на автомобіль «Daewoo Matiz», державний номер НОМЕР_1, оформленого у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушених прав, які повинні вирішуватися шляхом звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на частину майна, на яке постановою державного виконавця накладено арешт в рамках виконавчого провадження №50759657, і про зняття з нього арешту, як це визначено ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином підстави для скасування оскаржуваних постанов відсутні.

Виходячи з викладеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 383 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного Управління юстиції Харківської області про скасування рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів.

Головуючий