Справа № 591/3733/17
Провадження № 2/591/2110/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Дячук Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представника третьої особи Зарічного ДВС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу та зняття арешту з автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2017 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5, треті особи: Зарічний ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області, ОСОБА_2, та просив визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ, моделі 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2011 року та зняти всі арешти з вказаного автомобіля шляхом внесення відповідних постанов та вилучення відповідних обтяжень внесених до державного реєстру обтяження рухомого майна. Свої вимоги мотивує наступним. Позивач вказує, що попередньо обговоривши з відповідачем по справі всі основні умови щодо купівлі-продажу автомобіля, 26 грудня 2011 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ, модель 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1. В серпні 2016 року між сторонами сталося непорозуміння щодо транспортного засобу, зокрема ОСОБА_5 ставила під сумнів факт належності позивачу права власності на автомобіль, тому 16 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся за захистом своїх прав до суду. Але при зверненні до суду обрав невірний спосіб захисту своїх прав. Довідавшись в квітні 2017 року, що спірний транспортний засіб перебуває під арештом та в розпорядженні Зарічного ВДВС м. Суми в звязку з виконанням судового рішення про стягнення боргу з відповідача, позивач звернувся з заявою до виконавчих органів про повернення належного йому майна. Однак отримав відмову, оскільки не надав доказів того, що він є власником автомобіля. Вказує, що набув права власності на автомобіль у 2011 році шляхом, що не заборонений законом, тому посилаючись на ст.ст. 317, 328, 334 ЦК України, позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ, модель 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зняти арешт з належного йому автомобіля, вилучивши записи про відповідні обтяження з державного реєстру рухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми державний виконавець Лютий М.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказував, що між сторонами не було укладено в належній формі договору купівлі-продажу автомобіля, і оскільки власником автомобіля є боржник ОСОБА_5, то підстав для зняття арешту зі спірного автомобіля немає.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила закрити провадження у даній справі про визнання за позивачем право власності на транспортний засіб ВАЗ, оскільки з цього приводу вже є рішення апеляційного суду Сумської області між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається. що позивач надав копію договору від 26 грудня 2011 року, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ, моделі 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.12), при цьому ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_4 кошти в розмірі 30 000,00 грн. за проданий автомобіль (а.с.9). Оригінал договору позивачем та його представником суду не предоставлено.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми №591/48/75/16-ц від 31 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання довіреності удаваним правочином визнано односторонній правочин, яким є Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 1820, видана ОСОБА_5 на імя ОСОБА_4 щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду за кордон) транспортним засобом ВАЗ, моделі 21093, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу транспортного засобу ВАЗ, моделі 21093, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, НОМЕР_3, виданий 02.07.2001 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області, право власності на транспортний засіб ВАЗ, моделі 21093, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.27-29)

Дане рішення було скасоване рішенням апеляційного суду м. Суми від 10 липня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено. Рішення набрало законної сили (а.с.30-31).

Слід зазначити, що досліджені в даному судовому засіданні розписка про отримання коштів (а.с.9) та договір купівлі-продажу спірного автомобіля ВАЗ (а.с.12-13) були предметом дослідження в судовому засіданні від 10 липня 2017 року апеляційним судом Сумської області під час розгляду апеляційного скарги ОСОБА_6 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання довіреності удаваним правочином та визнання права власності на автомобіль (а.с.30-31).

Апеляційна інстанція дала правову оцінку даним документами та зазначила, що правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Так, умови набуття права власності на транспортний засіб визначено Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі Правила).

Пунктами 2, 7-8 Правил передбачено, що власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи або їх представники зобовязані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості.

Правилами передбачено також, що для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає вчинення певних дій, до вчинення яких продавець не вправі відчужувати транспортний засіб, а покупець його придбавати.

Посилання позивача на те, що позовні вимоги у вищевказаній справі та у даній справі стосуються різних предметів та підстав позову є необґрунтованими, оскільки вбачається, що в обох позовах позивач просить визнати за ним право власності на спірний автомобіль, як набуте на підставі правочину договору купівлі-продажу автомобіля.

З рішення апеляційного суду Сумської області від 10.07.2017 року, вбачається, що судом надано оцінку договору купівлі-продажу спірного автомобіля від 26.12.2011 року, на який посилається позивач у даній справі як на підставу позову, та визначено, що договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

При цьому суд апеляційної інстанції чітко визначив, що позивачем не був дотриманий спеціальний порядок набуття права власності на спірний автомобіль, тому підстав для задоволення його позову про визнання права власності на спірний автомобіль - немає.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, враховуючи, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то провадженні у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу та зняття арешту з автомобіля підлягає закриттю.

Вимога про зняття арешту з автомобіля ВАЗ, моделі 21093, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 не може бути вирішена по суті, оскільки є похідною від вимоги про визнання права власності на цей автомобіль.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу та зняття арешту з автомобіля в звязку з тим, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в апеляційний суд Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні під час її проголошення, мають право оскаржити її протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повна ухвала суду складена 23.08.2017 року.

Суддя Г.В.Кривцова