У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24 січня 2014 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 і в них народилась дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Його дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначає, що у зв'язку із зміною сімейного стану, після відрахування із заробітної плати аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу, не вистачає грошових коштів на утримання дружини та малолітньої дочки, а тому змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Зменшено з 1/4 до 1/6 частини доходів встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалено з часу набрання рішенням законної сили стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року скасовано, ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду, вважаю за можливе заяву задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 05 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив із того, що після реєстрації шлюбу та народження у цьому шлюбі дитини, у позивача змінилось сімейне та матеріальне становище, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте з таким висновком обґрунтовано не погодився суд апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, дійшов правильного висновку, що позивачем у справі не надано належних доказів щодо погіршення його майнового стану чи стану здоров'я.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що у зв'язку із одруженням та народженням дитини у нього змінилось матеріальне становище та збільшилась кількість утриманців - були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, і даним обставинам надана належна оцінка у сукупності з іншими обставинами. Слід зазначити, що одруження та народження дитини не є обставинами, які призводять до погіршення майнового стану платника аліментів.

На глибоке переконання суду, народження другої дитини не може погіршувати становище першої дитини, яка, крім іншого, проживає окремо від батька.

Апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено, та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак