АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/3044/17 Головуючий суддя І інстанції Труханович В. В.
Провадження № 22-ц/790/4691/17 Суддя доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: визнання особи безвісно відсутньою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Кружиліної О.А.,

суддів - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 червня 2017 року

у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новобаварський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області, про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, -

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що 13.10.2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3.

17.09.2014 року рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області шлюб між подружжям було розірвано.

З моменту розлучення заявник з ОСОБА_2 не спілкується, з донькою він відносин не підтримує.

З метою встановлення факту місця знаходження громадянина ОСОБА_2 заявник зверталася до органів поліції, однак, пошуки не дали жодного результату.

Визнання громадянина ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно заявнику для вивезення доньки за кордон, у зв»язку із чим вона вимушена була звернутись до суду із вказаною заявою.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву та визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що місцевий суд не вчинив жодних дій з метою встановлення відомостей щодо місця знаходження ОСОБА_2

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог статті 303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з підстав, передбачених статтею 308 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не було вказано на будь - які обставини, що підтверджують безсвісну відсутність фізичної особи, та не доведено достатніх підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім у розумінні положень статті 43 ЦК України.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 13 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого подружжя має доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7)

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 30 вересня 2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 6)

З того часу сторони між собою не спілкуються, жодних відносин не підтримують, що підтверджується, зокрема, висновком про розгляд матеріалів ЄО № 1791 від 10.02.2017 року, складеним 07.03.2017 року, та затвердженим начальником Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області підполковником поліції А.І. Заворіним. (а.с. 11)

Відповідно до положень статті 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно статті 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (статті 248 ЦПК України).

Відповідно до статті 249 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 235 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до положень статті 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання ОСОБА_1 на те, місцевий суд не вчинив жодних дій з метою встановлення відомостей щодо місця знаходження ОСОБА_2, до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки, виходячи з аналізу вище зазначених норм закону, обов»язок доказування покладено саме на заявника

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо недостатності підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст..ст. 303, 304, п.1 ч. ст.307, ст.308, 313, 314, 315, 317, 321, 324 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський