УХВАЛА
7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: Мукачівська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право на спадщину за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що їхні батьки були власниками у рівних частках домоволодіння АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Мукачівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 10 серпня 1989 року № 3-1679 та договором дарування від 5 листопада 1968 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їхній батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на половину зазначеного будинку та грошовий вклад, розміщений на рахунку у Чинадіївському філіалі Ощадбанку.

Вважали, що вони фактично вступили в управління та володіння спадковим домоволодінням, оскільки на момент смерті батька були зареєстровані у ньому та проживали разом із спадкодавцем. При цьому ОСОБА_4 на час відкриття спадщини була неповнолітньою та мала право на обов'язкову частку у спадщині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати ОСОБА_7, яка за життя склала заповіт на ім'я ОСОБА_6

Їм стало відомо, що мати оформила право власності на все спадкове майно після смерті батька за собою та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 жовтня 1991 року на половину спірного будинку і свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 січня 1992 року на грошовий вклад.

Ураховуючи наведене, позивачі просили визнати незаконними та скасувати вказані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4; визнати незаконною та скасувати реєстрацію 1/2 частини будинковолодіння за ОСОБА_7 та реєстраційне посвідчення, сформоване Мукачівським бюро технічної інвентаризації від 17 жовтня 1991 року за № 3-3643.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 січня 1991 року № 3.646, видане ОСОБА_7, на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 січня 1992 року НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_7, на грошовий вклад у Чинадіївському філіалі Ощадбанку № 7287/038 на рахунку НОМЕР_2, що належав ОСОБА_4

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію Ѕ частини спірного будинковолодіння за ОСОБА_7 та реєстраційне посвідчення, сформоване Мукачівським бюро технічної інвентаризації від 17 жовтня 1991 року № 3-3643.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 грудня 2016 року рішення Мукачівського районного суду Закарпатської області від 28 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені у касаційній скарзідоводи дають підстави для висновку, що неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи: Мукачівська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право на спадщину призначити до судового розгляду.

Судді В.І. Журавель
Б.І. Гулько С.П. Штелик