Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Вихотень Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Рівненського державного гуманітарного університету на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського державного гуманітарного університету про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А :

01 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Рівненський міський суд з позовною заявою, в якій вказала, що наказом по Рівненському державного гуманітарного університету від 01.08.2016 року № 150-04-01 її було звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін.

Проте, відповідачем при звільненні не виплатив їй у встановлені Законі строки заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, а тому вона просила суд стягнути із відповідача на її користь середній заробіток заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи із 01 серпня 2016 року по день фактичного розрахунку, тобто по 16 серпня 2016 року, в розмірі 1461 грн. 45 коп.

Крім того, ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь моральну шкоду, в розмірі 10000 грн., яка їй була завдана в результаті незаконних дій відповідача, постійних стресових ситуації, через невиплату розрахункових коштів, внаслідок чого у неї загострились хронічні захворювання і вона була вимушена звертатись за медичною допомогою та лікуватись.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1080/2017 Головуючий у 1 інстанції : Рудика Л.Д.

Доповідач : Григоренко М.П.

Стягнуто з Рівненського державного гуманітарного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 01 серпня 2016 року по 16 серпня 2016 року, в розмірі 1461 грн. 45 коп. та моральну шкоду, в розмірі 300 грн.

Стягнуто з Рівненського державного гуманітарного університету в дохід держави судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваним рішенням, в частині визначення розміру завданої моральної шкоди, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення в цій частині вважає незаконним, так як суд першої інстанції не мотивував те, чому саме в такому розмірі їй має бути відшкодована завдана моральна шкода.

Судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги, що незаконними діями відповідача, постійними стресовими ситуаціями, пов'язаними із її не допуском до роботи, черговим незаконним звільненням, невиплатою розрахункових коштів у встановлений законом строк, у неї загострилися хронічні захворювання і вона змушена була звертатися за медичною допомогою та лікуватися.

Вона зазнала моральних страждань, приниження честі та гідності, що призвело до втрати нормальних життєвих зав'язків і вона вимушена була приймати додаткові зусилля для налагоджування свого життя.

Із цих підстав просила змінити оскаржуване рішення суду, задовольнивши її позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність рішення Рівненського міського суду від 28 квітня 2017 року в частині стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.08.2016 року по 16.08.2016 року, в сумі 1461,45 грн., оскільки позивач звернулась до відповідача із заявою про звільнення із роботи 01.08.2016 року і в цей же день був наказ по РДГУ № 150-04-01 року, в якому було зазначено про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 25 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період 16.07.2015 року по 01.08.2016 року. Тобто, останнім робочим днем ОСОБА_1 слід вважати 01.08.2016 року, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку необхідно обчислювати із наступного дня, а саме 02 серпня 2017 року.

Рівненський державний гуманітарний університет оформив та передав до органів Державної казначейської служби платіжне доручення для здійснення перерахунку коштів ОСОБА_1 по виплаті заробітної плати та компенсацію за невикористану щорічну відпустку 05.08.2016 року, а тому вина відповідача у тому, що позивач отримала ці кошти лише 16 серпня того ж року, відсутня, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги.

Крім того, розрахунок при звільненні позивача проведений у календарних днях, що суперечить п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.95р. №100, відповідно до якого нарахування відшкодування проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Згідно їхніх обрахунків середньоденна заробітна плата становить 97,43 грн. З 02.08.2016р. по 05.08.2016р. було 4 робочих дні, тому сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку за вказаний період складає 389,72 грн. (4 робочих дні х 97,43 грн.).

Із цих підстав просив скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши із відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні лише за період із 02.08.2016 року по 05.08.2016 року, в розмірі 389,72 грн.

В решті оскаржуване рішення відповідач просив залишити без змін.

В ході апеляційного розгляду справи позивач та відповідач, кожен окремо, підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Рівненського державного гуманітарного університету підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 відхиленню.

Повністю задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01 по 16 серпня 2016 року, суд першої інстанції керувався положеннями статей 116, 117 КЗпП України та вважав встановленим, що затримка розрахунку при звільненні позивача у вищевказаний період дійсно сталась з вини відповідача.

Проте, повністю із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

У відповідності з ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частина 1 ст. 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З наявної у справі відомості про нараховану та виплачену заробітну плату (а.с. 20) вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату за один день серпня 2016 року, а тому, з врахуванням даної обставини, а також того, що позивач подала відповідачу свою заяву про звільнення за угодою сторін 01 серпня 2016 року і в цей же день було видано відповідний наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи, середній заробіток за час затримки розрахунку має розраховуватись із 02 серпня 2016 року, а не 01 серпня 2016 року, як це було помилково зроблено судом першої інстанції.

Судом першої інстанції не було належним чином перевірено та встановлено наявність вини відповідача у тому, що позивач отримала належні їй розрахункові кошти 16 серпня 2016 року.

Надавши перевагу виключно платіжній відомості №01.229 (а.с. 22), в якій помилково вказана дата розрахунку із позивачем 16 серпня 2016 року, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги інші докази, згідно яких вбачається, що Рівненський державний гуманітарний університет фактично оформив та передав до органів Державної казначейської служби та АТ «Укрексімбанк» платіжне доручення для здійснення перерахунку коштів ОСОБА_1 по виплаті заробітної плати та компенсацію за невикористану щорічну відпустку 05.08.2016 року (а.с.21, 47), і ці докази мають більше доказову вагу, оскільки це є бухгалтерські документи суворої звітності, на яких містяться відповідні відмітки Управління державного казначейства України в Рівненській області.

Крім того, на офіційний запит відповідача АТ «Укрексімбанк» надало відповідь, що Рівненський державний гуманітарний університет оформив та передав до органів Державної казначейської служби та АТ «Укрексімбанк» платіжне доручення для здійснення перерахунку коштів ОСОБА_1 по виплаті заробітної плати та компенсацію за невикористану щорічну відпустку саме 05.08.2016 року, а тому, на переконання колегії суддів, це спростовує наявність вини відповідача у виплаті розрахункових коштів після вказаної дати.

Відповідач визнає ту обставину, що середньоденний заробіток позивача на день звільнення становив 97 грн.43 коп.

За таких обставин, оскаржуване рішення в частині стягнення з Рівненського державного гуманітарного університету на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог останньої та стягнення із відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.08.2016 року по 05.08.2016 року, в розмірі 389,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог з даного приводу ОСОБА_1 слід відмовити, за недоведеністю.

З урахуванням вищевикладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів рахує, що оскаржуване рішення в частині стягнення моральної шкоди підлягає залишенню без змін, оскільки розмір цієї шкоди відповідає характеру та тривалості завданих моральних страждань ОСОБА_1 із вини відповідача, внаслідок несвоєчасного вчинення необхідних дій по повному розрахунку позивача в період з 02.08.2016 року по 05.08.2016 року.

Вимога ОСОБА_1 про відшкодування їй моральної шкоди, яку вона зазнала в результаті неправомірних дій відповідача при її звільненні з роботи, вже була предметом розгляду іншої цивільної справи (а.с. 42), за результатом розгляду якої вже було ухвалено відповідне судове рішення, а тому, на переконання колегії суддів, позивач взагалі не вправі ставити питання про відшкодування їй моральної шкоди із цих підстав при розгляді даної цивільної справи.

На підставі наведеного та ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу Рівненського державного гуманітарного університету задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 квітня 2017 року в частині стягнення з Рівненського державного гуманітарного університету на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Рівненського державного гуманітарного університету про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути із Рівненського державного гуманітарного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 02.08.2016 року по 05.08.2016 року в розмірі 389,72 грн., а в задоволенні решти позовних вимог з даного приводу відмовити.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

С.С. Шимків