Справа № 161/2033/17
Провадження № 2/161/1503/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Шолом С.І.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

06 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вони перебувають з 07 червня 2008 року у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, шлюбі. У шлюбі мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що на протязі останнього часу сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 112 СК України встановлено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження щлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 507 (а.с. 4).

У шлюбі мають двох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8,9).

Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя ОСОБА_5 розпалася, а збереження сімї є неможливим.

Виходячи з викладеного, давши оцінку обставинам справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі 24, 56, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянами ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Ковальчук), ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 07 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 507, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6