Справа №486/294/17 29.08.2017 29.08.2017 29.08.2017
Провадження №22-ц/784/1845/17
Справа № 486/294/17 Головуючий у 1-й інстанції Франчук О.Д.
Провадження № 22ц-784/1845/17 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю:

- прокурора Цвікілевич Н.В.,

- представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 липня 2017 року, постановлену у справі за позовом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до Управління освіти Южноукраїнської міської ради, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, Южноукраїнська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Южноукраїнської міської ради про визнання недійсним договору оренди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року Первомайська місцева прокуратура Миколаївської області звернулася в суд з позовом в інтересах держави до Управління освіти Южноукраїнської міської ради, ОСОБА_3, зазначили третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Южноукраїнська міська рада Миколаївської області, Южноукраїнська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2 Южноукраїнської міської ради про визнання недійсним договору оренди.

Ухвалою Южнокраїнського міського суду Миколаївської області від 19 липня 2017 року провадження у вищевказаній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Закриваючи провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли господарські зобов'язання, тому спір повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що на вимоги ст. ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до ст. 1 ГПК України згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

В абзаці 4 підп. 4.7 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі у такому процесі.

В абзаці 3 п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до суду в інтересах держави та просив визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення з додатковими угодами до нього, укладений між Управлінням освіти Южноукраїнської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3

На час звернення прокурора в суд з даним позовом ОСОБА_3 не була фізичною особою - підприємцем, оскільки 12 грудня 2016 року було зареєстровано припинення підприємницької діяльності ОСОБА_3, як фізичної особи - підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Під час розгляду справи судом першої інстанції, 03 липня 2017 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровано фізичну особу - підприємця ОСОБА_3

Оскільки прокурор звернувся в суд з позовом після припинення ОСОБА_3 підприємницької діяльності, і позов до неї пред'явлено вже як до фізичної особи, а не до фізичної особи-підприємця, а тому у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені норми процесуального права, не врахував роз'яснення надані у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а тому дійшов помилкового висновку про те, що спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України з передачею справи до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 липня 2017 року скасувати, а справу повернути до того ж суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :