Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Маляренка А.В., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до селянського фермерського господарства «Павел», відділу Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, за касаційною скаргою селянського фермерського господарства «Павел» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 8 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області

від 7 вересня 2016 року,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 10,47895 га. У 2015 році позивачу стало відомо, що селянське (фермерське) господарство «Павел» (далі - СФГ «Павел») орендує належну їй земельну ділянку, згідно договору оренди землі від 9 жовтня 2009 року, який зареєстрований 25 листопада 2011 року у відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області. Вважала, що наведений договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року є недійсним, оскільки вона його не підписувала.

Ураховуючи наведене, просила визнати недійсним договір оренди землі від 9 жовтня 2009 року, укладений між нею та СФГ «Павел», скасувати його державну реєстрацію та сторони повернути у первісний стан.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області

від 8 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 7 вересня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі площею 10,47895 га, укладений 9 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 та СФГ «Павел», зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області за № 00690. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі СФГ «Павел» просить скасувати ухвалені в справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про визнання оспореного договору оренди землі недійсним, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності у власника земельної ділянки, позивача у справі, волевиявлення на його укладення.

Судом установлено, що 9 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 та

СФГ «Павел» було укладено договір оренди землі площею 10,47895 га, що знаходиться на території Пишненської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. 25 листопада 2011 року вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області за № 00690.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 6 квітня

2016 року підписи від імені ОСОБА_4 у договорі оренди землі від 9 жовтня 2009 року, що міститься зі зворотної сторони другого аркуша у графі «Орендодавець», та в акті приймання-передачі земельної ділянки, що міститься у графі «Орендодавець ОСОБА_4.», виконані не самою

ОСОБА_4, а іншою (іншими) особою (особами) із ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_4

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Встановивши, що спірний договір, укладений від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою, суд вірно застосував положення

ч.3 ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК України, оцінив надані сторонами докази, яким дав оцінку у їх сукупності, відповідно до ст. 212 ЦПК України, та прийшов правильного висновку про недійсність спірного договору, в зв'язку з відсутністю у позивача волевиявлення на його укладення.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди відповідача з висновком проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи, та висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу селянського фермерського господарства «Павел» відхилити, рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 8 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області

від 7 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

А.В.Маляренко

О.С.Ткачук