Справа № 636/1532/17
Провадження № 2/636/1152/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона знаходилась з відповідачем у цивільному шлюбі з 2003 по 2010 роки, від якого у сторін 08.02.2006 року народився син ОСОБА_4, який на даний час проживає з позивачем. Позивач вказує на те, що ОСОБА_2 повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина, але надає не у повному обсязі. За словами ОСОБА_1, відповідач працездатний, отримує заробіток, інших осіб на своєму утриманні не має.

ОСОБА_1 у своєму позові просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не доповідав, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як розяснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ВЛ №040577, видане Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 23.02.2006 року (а.с.7).

Згідно довідки №508 від 05.05.2017 року, наданої виконавчим комітетом Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 ЗУ вiд 21.04.1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей 70%.

Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, передбачено статтею 184 СК України.

Суд враховує, що відповідно до вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" - з 01 травня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років 1 777 грн.

-2-

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, а тому відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти в розмірі 890 грн. щомісячно. При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-233, 367 ЦПК України, ППВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ЗУ вiд 21.04.1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження», ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік", ст.ст. 18, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у в розмірі 890 (вісімсот девяносто) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 12.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча: