Справа № 404/8121/16-ц
Номер провадження 2/404/1142/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Проскурня О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом

Кіровоградського міськрайонного центра зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача на його користь незаконно отримані кошти в сумі -9 792 ,00грн. та понесені судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся 03.01.2013 року до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, зазначивши у заяві, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець та ознайомлений з пам'яткою «Ваші права - Ваші обов'язки». Відповідачу надано статус безробітного згідно з наказом від 03.01.2013 року №НТ130103, та цим же наказом призначено допомогу по безробіттю з 03.01.2013 року по 23.12.2014 року.

У лютому 2016 року за результатами обміну інформацією в електронному вигляді між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 року №494, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості була отримана інформація про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, та за даними відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування мали не припинену підприємницьку діяльність. Керуючись Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за №232/16248, центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачу, про що складено відповідний акт від 22.02.2016 року за №4. Встановлено, що відповідач, маючи статус фізичної-особи підприємця з 09.03.2000 року по 21.10.2014 року, одночасно отримував допомогу по безробіттю у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 03.01.2013 року по 02.07.2014 року. При цьому, відповідач не повідомив центр зайнятості при отриманні статусу безробітного та після призначення допомоги по безробіттю про те, що 09.03.2000 року зареєстрував підприємницьку діяльність, за основним КВЕДом - 52, Роздрібна торгівля побутових виробів та предметів особистого вжитку, був взятий на облік як платник єдиного внеску у Кіровоградській ОДПІ з реєстраційним номером платника єдиного внеску 1013, а навпаки одержував допомогу по безробіттю одночасно маючи статус фізичної особи-підприємця, отже особи, що забезпечує себе роботою самостійно. У порядку, визначеному чинним законодавством, надіслано 29.02.2016 року відповідачу претензію за № 06-34/699/08 у вигляді паперового документа засобами поштового зв'язку та копію наказу від 26.02.2016 №177-Д «Про повернення коштів» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які ним отримано особисто 15.03.2016 року. Однак, відповідач наказ від 26.02.2016 року №177-Д «Про повернення коштів» не оскаржив, як того передбачає законодавство, борг перед Центром зайнятості з підстав та у розмірах, визначених у претензії не повернув.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що згідно постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2010 року адміністративний позов Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності задоволено повністю. Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, тому підстави для стягнення з нього заявлених коштів відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

У п.5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено право кожного на вільне обрання зайнятості, яка є реалізацією права громадянина вільно обирати вид діяльності, не заборонений законом (зокрема такий, що не пов'язаний з виконанням оплачуваної роботи), а також професію та місце роботи відповідно до своїх здібностей і потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 4 зазначеного Закону до зайнятого населення, належать громадяни, які: - працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством; - особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств); - проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу; - на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості; - особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу ( Абзац п'ятий підпункту 1 пункту 37) встановлено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію особи як безробітної, зокрема, з дня: - забезпечення роботою самостійно.

Розміри та умови надання матеріального забезпечення на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття", яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні особи, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Одним з видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно з частиною першою статті 7 Закону №1533-111 є допомога по безробіттю.

Згідно з пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за №915/5136, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер № звернувся 03.01.2013 до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Вказав, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець та ознайомлений з пам'яткою «Ваші права - Ваші обов'язки», де зазначені права та обов'язки безробітного (а.с.10, 11-12, 14).

Відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, на підставі заяви, представлених документів та відомостей, надано ОСОБА_1 03.01.2013 року статус безробітного згідно з наказом від 03.01.2013 №НТ130103 та цим же наказом призначено допомогу по безробіттю з 03.01.2013 року по 23.12.2014 року. Розпочато виплату допомоги по безробіттю з 03.01.2013 року (а.с.13).

03 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості із заявою про зняття його з обліку з 03 липня 2014 року, в зв'язку з відмовою від послуг служби зайнятості, оскільки здійснює самостійний пошук роботи (а.с. 15).

Згідно наказу №НТ140703 від 03.07.2014 року припинено виплату допомоги по безробіттю: у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг ДС3 відповідно до пп. 10 п.1 ст. 31 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне соціальне страхування на випадок безробіття з 03.07.2014 року (а.с. 13-зворотня сторона).

За правилами частини 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

У лютому 2016 року за результатами обміну інформацією в електронному вигляді між ОДПІ ГУ ДФС, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, що здійснюється згідно з Наказом Міндоходів і зборів України від 19.09.2013 №494, Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості отримано інформацію про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, та за даними відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі загальнообов'язкового державного страхування мали не припинену підприємницьку діяльність.

Як вбачається із відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 09 березня 2000 року за номером запису: 2 025370. 21 жовтня 2014 року внесено запис 2025370 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (а.с.18).

Державна реєстрація фізичних осіб - підприємців, відповідно до п.4 ч. 1.ст.1 Закону України № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою.

Згідно з ч.8 ст. 4 Закону № 755-ІV позбавляється фізична особа-підприємець статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною.

Керуючись Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за №232/16248, центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідачу, про що складено відповідний акт від 22.02.2016 року №4. Встановлено, що ОСОБА_1, маючи статус фізичної-особи підприємця з 09.03.2000 року по 21.10.2014 року, одночасно отримував допомогу по безробіттю у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 03.01.2013 року по 02.07.2014 року. ОСОБА_1 на момент реєстрації в Кіровоградському МРЦЗ та отримання статусу безробітного, відносився до категорії зайнятого населення і не мав права на реєстрацію, як безробітного (а.с. 16).

З правами, обов'язками та відповідальністю зареєстрованого безробітного відповідач був ознайомлений особисто, про що зазначив у своїй заяві про надання статусу безробітного, а також власноруч у додатках до персональної картки №00029 (а.с. 11-12, 14).

Відповідач на день звернення до Центру зайнятості, відносився до категорії зайнятого населення, зобов'язаний був повідомити про свою державну реєстрацію фізичної особи-підприємця з 09.03.2000 року та відповідно не мав права на отримання статусу безробітного, допомоги по безробіттю та інших видів соціального забезпечення, а Центр зайнятості не повинен був надавати йому статусу безробітного, та призначати виплату допомоги по безробіттю.

Згідно Довідки №09-56 від 23.02.2016 року ОСОБА_1 за період перебування на обліку у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості з 03.01.2013 року по 02.07.2014 року отримав допомогу по безробіттю у розмірі 9 792 грн. 00 коп. (а.с. 17).

26 лютого 2016 року директором Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_2 видано наказ № 177-Д, згідно якого наказує: 1. стягнути з ОСОБА_1 суму незаконно отриманих коштів допомоги по безробіттю у розмірі 9 792 грн. 00 коп.; 2. юридичному відділу (ОСОБА_3О.) вжити заходів, передбачених чинним законодавством України, з повернення ОСОБА_1 незаконно отриманих коштів; 3. відділу бухгалтерського обліку (ОСОБА_4М.) забезпечити своєчасне відображення у бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості та суми повернутих коштів (а.с.19).

Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості надіслано 29 лютого 2016 року відповідачу претензію за № 06-34/699/08 у вигляді паперового документа засобами поштового зв'язку та копію наказу від 26.02.2016 року №177-Д «Про повернення коштів» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який ним отримано особисто 15 березня 2016 року (а.с. 20). Однак, відповідач наказ від 26.02.2016 року №177-Д «Про повернення коштів» не оскаржив, як того передбачає законодавство, борг перед Центром зайнятості з підстав та у розмірах, визначених у претензії не повернув.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене уст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2015 року у справі № 6-91цс14, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому, суд не погоджується із запереченнями відповідача про відсутність його вини у невчасній реєстрації припинення підприємницької діяльності на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2010 року, оскільки ст.ст. 47, 49 Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" ( у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, яким передбачено обов'язок фізичної особи-підприємця подати державному реєстраторові ряд документів, зокрема, заяву про припинення підприємницької діяльності, навіть у разі її припинення за рішенням суду.

Крім того, як зясовано, рішення суду набрало законної сили тільки 22.11.2016 року ( а.с. 47).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 378 грн. - судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер -НОМЕР_1 на користь Кіровоградського міськрайонного центра зайнятості незаконно отримані кошти в сумі - 9 792,00 грн., а також 1 378,00 грн. -сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда