У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у справі за заявою Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, яка органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Святошинський психоневрологічний інтернат, про звільнення від обов'язків опікуна,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року заявник звернувся до суду з указаною заявою, яку обґрунтував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2010 року ОСОБА_3 визнано недієздатною та призначено колишнього чоловіка ОСОБА_2 її опікуном. З 22 квітня 2013 року недієздатна ОСОБА_3 перебуває в Святошинському психоневрологічному інтернаті. 18 лютого 2016 року ОСОБА_2 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації через відділ опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення подано звіт за 2015 рік щодо виконання обов'язків опікуна відносно недієздатної ОСОБА_3, відповідно до інформації викладеної у звіті, між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого підопічна одержала кредит у розмірі 80 тис. доларів США, зі строком користування до 25 травня 2017 року. Крім того, 13 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, якою забезпечила в повному обсязі виконання грошових зобов'язань за вищевказаним кредитним договором. Зі слів опікуна, одержаними коштами ОСОБА_3 скористалися треті особи, місце знаходження яких невідомо. Враховуючи те, що невиконання опікуном рекомендацій органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації щодо захисту майнових прав недієздатної ОСОБА_3 призвело до незаконного позбавлення права власності ОСОБА_3, заявник змушений звернутися до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року, заяву задоволено.

Звільнено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, від виконання обов'язків опікуна відносно недієздатної ОСОБА_3, яка знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті (м. Київ, вул. Крамського, 16).

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Задовольняючи заяву про звільнення ОСОБА_2 від обов'язків опікуна, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2 не в повному обсязі виконує покладені на нього функції опікуна щодо захисту прав та інтересів ОСОБА_3, оскільки невжиття ним заходів щодо захисту майнових прав останньої, призвело до позбавлення права власності недієздатної ОСОБА_3 на квартиру.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що він займається лікуванням за власні кошти ОСОБА_3, купує їй одяг, продукти, тощо були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, який дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 не надано доказів, які б свідчили про те, що ним здійснювалось медичне обстеження підопічної або купувались ліки, одяг, продукти, речі особистої гігієни, тощо кожен рік до подання заяви про звільнення від обов'язків опікуна до суду.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено, та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, яка органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Святошинський психоневрологічний інтернат, про звільнення від обов'язків опікуна, за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак