Справа № 738/1340/17
№ провадження 2/738/520/2017
У Х В А Л А

04 вересня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Суддя Менського районного суду Чернiгiвської областi ОСОБА_1, розглянувши в порядку прийняття позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Менське автопідприємство 17422» про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Менське автопідприємство 17422» про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку по заробітній платі.

Дослідивши позовну заяву, суддя дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для виправлення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку по заробітній платі, та дві вимоги немайнового характеру внесення змін до трудової книжки щодо дати звільнення у звязку з затримкою видачі трудової книжки та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

При цьому, позивач, заявивши вимогу майнового характеру не зазначив у позові ціну позову та суму, яка підлягає стягненню.

Частиною 2 ст. 79 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Така ж правова позиція висловлена у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач вимогу про стягнення заробітної плати не заявляє, а просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку.

Таким чином, законодавство звільняє позивачів від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, проте не передбачає пільг щодо сплати судового збору за предявлення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, внесення змін до трудової книжки щодо дати звільнення та стягнення моральної шкоди.

Як зазначалось вище, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру без визначення суми, яка підлягає стягненню та ціни позову та дві вимоги немайнового характеру.

Позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 640,00 грн., що свідчить про сплату позивачем судового збору лише за звернення до суду з однією вимогою немайнового характеру.

В супереч ст. 119 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», позивачем не додано до позову документу про сплату судового збору за вимогу майнового характеру та ще за одну вимогу немайнового характеру або доказів на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказані недоліки позивач може усунути у п'ятиденний строк з моменту отримання ухвали шляхом подання до суду позовної заяви із зазначенням ціни позову, суми яка підлягає стяненню та документів про сплату судового збору в сумі визначеній, відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду з вимогою майнового характеру та в сумі 640,00 грн. за такими реквізитами: одержувач УК у Менському районі/Менський район/ 22030101, р/р 0276, МФО 853592, банк ГУДКСУ в Чернігівській області, , призначення платежу: «судовий збір за позовом _________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Менський районний суд Чернігівської області, ».

На пiдставi викладеного, керуючись ст. ст. 79, 119, 120, 121 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Менське автопідприємство 17422» про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку по заробітній платі - залишити без руху надавши позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання ухвали суду.

Розяснити позивачу, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява буде вважатися такою, що не подана до суду, та повернута позивачу.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не пiдлягає.

Суддя О.Я. Парфененко