Справа № 303/1991/17
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Готри Т.Ю., Бисаги Т.Ю.,

секретарі: Терпай С.М.,

з участю: представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Печунки В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 05 травня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, МВ ДВС Мукачівського МУЮ в Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Разом з позовною заявою позивача подала клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, в якому просила заборони міському відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції на вчинення дій направлених на вилучення та реалізацію спірного майна (земельної ділянки площею 0,100 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,300 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1), а саме: заборони вилучення спірного майна у зберігача ОСОБА_1, заборони проведення експертної оцінки спірного майна та заборони передачі спірного майна на реалізацію з публічних (електронних) торгів, або передачі спірного майна стягувачу (ПАТ «Укрсоцбанк») в рахунок погашення заборгованості.

Клопотання мотивоване тим, що існує реальна загроза відчуження спірного майна в рамках виконавчого провадження №46476383, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову, та у випадку передачі на реалізацію з публічних (електронних) торгів спірного майна, та наступну його реалізацію, позивач буде позбавлена права власності на спірне майно, яке буде належати третім особам, що унеможливить реальне виконання рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріусу вчиненого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д. 24.12.2014 року, та зареєстрованого в реєстрі за №1030 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05.05.2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та задовольнити клопотання ОСОБА_1

Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити таку, з наведених в ній підстав.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та відмовляючи у такому, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що заявником не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та відкриття виконавчого провадження не може бути причиною для вжиття заходів забезпечення позову.

З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступник підстав.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовано необхідність та можливість застосування обраного нею заходу забезпечення позову з урахуванням обсягу заявлених позовних вимог, не доведено, що незабезпечення позову у вибраний спосіб, може призвести до ускладнення виконання рішення суду, що і правильно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не має, доводи апеляційної скарги вказане не спростовують.

Керуючись ст. 307,312 п.1, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 05 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Головуючий:

Судді: