Справа № 569/7958/17
29 серпня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар Прокопчук Л.М.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №35 по вул. К. Савура, 14 в м. Рівне.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона та її син ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований відповідач ОСОБА_2, хоча фактично тривалий час він у квартирі не проживає. Відповідач через декілька місяців після реєстрації в квартирі виїхав за кордон, обовязок щодо реєстрації після прибуття до нового місця проживання не виконав, добровільно знятись з реєстрації місця проживання не бажає. Позивач та її син не можуть реалізувати своє право власності в повній мірі, не можуть на власний розсуд користуватися квартирою, оскільки в ній зареєстрований відповідач, змушені нести додаткові витрати.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з підстав наведених в позовній заяві.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є сусідкою позивача та тривалий час з нею товаришує. Їй відомо, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає лише позивач, яку час від час провідує син, відповідач ОСОБА_2 в даній квартирі ніколи не проживав, його речі в квартирі відсутні.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, а по місцю реєстрації повістки повертаються із позначкою на конверті «за закінченням терміну зберігання», був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду в пресі - газеті «Вісті Рівненщини» №27 від 07 липня 2017 року. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.
Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.7).
Як слідує з копії паспорта відповідача він зареєстрований у вищевказаній квартирі з 06 лютого 2014 року (а.с.5).
Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 01 червня 2017 року (а.с.10).
Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
В силу вимог ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до акта ОСББ «Рідна оселя-14» про не проживання за місцем реєстрації від 22 травня 2017 року відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з листопада 2015 року (а.с.6). Окрім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що відповідач у вказаній квартирі ніколи не проживав.
Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Наявність у відповідача реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивача, тому як вона повинна сплачувати надмірні комунальні послуги та позбавлена права отримати субсидію.
За таких обставин, так як відповідач понад рік не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідача реєстрації в квартирі порушує право власності позивача, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн., разом з тим в позовній заяві позивач просила віднести судові витрати за її рахунок, тому суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись статтею 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Повний текст рішення суду складено 30 серпня 2017 року.
Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко