Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2017 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що 11 травня 2014 року померла його мати ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по вулиці Островського (Прибережній), 12 в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області.

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем ОСОБА_3, однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, позивач просить визнати за ним право власності на спірне майно в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за відсутності представника селищної ради.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, а також встановивши, що визнання відповідачем позову суперечить закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статей 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України передбачене право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 269131, 11 травня 2014 року ОСОБА_3 померла, внаслідок чого відкрилась спадщина.

Позивач на підставі статті 1261 ЦК України є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом і в установлений судовим рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 11 січня 2016 року строк звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вулиці Островського (Прибережній), 12 в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

В акті, складеного депутатом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської від 26 березня 2016 року, та в довідці виконавчого комітету Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської № 1548 від 24 липня 2017 року зазначено, що ОСОБА_3 проживала та користувалася спірним житловим будинком.

Позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок по вулиці Островського (Прибережній), 12 в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області.

Водночас, згідно інформації, наданої комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 94 від 24 лютого 2016 року та № 219 від 16 лютого 2017 року, право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі відповідного свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту статтей 33, 36, 119 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень статті 33 ЦПК України.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (стаття 33 ЦПК України).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Встановивши, що спірний житловий будинок не належав спадкодавцеві (матері позивачу) на час відкриття спадщини, при цьому представник позивача не заявила клопотання про заміну неналежного відповідача належним відповідачем (власником майна) або залучення останнього як співвідповідача, суд прийшов до висновку про безпідставність позову ОСОБА_2

Керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Бабич