Справа № 212/107/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

за участі секретаря Плотнікової Т. Б.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини, вказуючи на відсутність біологічного батьківства. Стверджуючи що на протязі часу зростання та дорослішання дитини він помічає, що дитина не схожа на нього.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вказав, що у жовтня 2015 року позивачу стало відомо що він не є батьком сина та відповідно до висновку про біологічне батьківство від 20.10.2015 року позивач ОСОБА_3 не є біологічним батьком ОСОБА_5. Просить суд позов задовольнити та вважає, що достатньо доказів для задоволення позову, клопотання про проведення відповідної експертизи не заявлено.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказав, що позивачем не надано належних доказів для задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 58 ЦПК України, зазначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Сторони по справі мешкали однією сімєю без реєстрації шлюбу та 06 липня 2005 року народилася дитина ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 021667, видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 291 від 19 липня 2005 року (а. с. 10). Батьками дитини вказані: Батько: ОСОБА_3; Мати: ОСОБА_7.

01 вересня 2006 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ № 053838, видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, від 01 вересня 2006 року, актовий запис № 372 (а. с. 9), ОСОБА_7 змінила на прізвище «Подгорська». Шлюб між сторонами розірвано.

22 жовтня 2016 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено шлюб що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ № 053838, видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, від 22 жовтня 2016 року, актовий запис № 6932 (а. с. 113), ОСОБА_8 змінила прізвище на «Демиденко».

Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Як роз'яснено у п.п.11,12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Позивач на обґрунтування позовних вимог надав суду ксерокопію Акту висновку про біологічне батьківство від 20.10.2015 року, що проведено лабораторією Медикал Дженоміс ЛТД. Відповідно до даного висновку вірогідність батьківства ОСОБА_3 виключається відносно сина ОСОБА_5. В даному документі вказано, що лабораторія збір зразків з метою отримання даних показників не проводила відповідно до встановленої юридичної процедури для надання результатів ДНК аналізу до судових інстанцій, тому ці результати в суді можуть не мати юридичної сила, а є особистою інформацією (а.с.11-15, 131-134).

Ч.1 ст.64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (ч.2 ст.64 ЦПК України). Згідно вимог ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування або витяги з них, які подаються, як правило, в оригіналі. Законом допускається подання копій письмових доказів. При цьому копією є документ, що містить інформацію, ідентичну до інформації на документі, виданому та оформленому у відповідності до вимог законодавства України і з яким законодавство повязує виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків осіб, зазначеному в цьому документі (оригіналі). Копія повинна бути засвідчена нотаріально або особою, яка відповідно до законодавства має право засвідчувати копії документів і якій предявляється копія разом з оригіналом чи нотаріально засвідченою копією. До суду надано лише засвідчений переклад Акту.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом норм ст.7 Законом України «Про судову експертизу», п.1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17 січня 1995 року №6, з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що даний документи не є належним доказом для встановлення відсутності кровного споріднення між батьком та дитиною.

Отже, вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення можливо лише у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною (ч.2 ст.136 СК України), що не було доведено в суді позивачем належними доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. А отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати компенсувати за рахунок позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 214-215 ЦПК України, ст. 126, 136, 138 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_10. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Ваврушак