Справа № 6-23/2010
Провадження № 22-ц/779/1066/2017
Головуючий у 1 інстанції Корюкіна М. П.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючого Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Мелінишин Г.П.,

з участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 20 серпня 2010 року по цивільній справі за поданням відділу Городенківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и л а :
В серпні 2010 року державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС Городенківського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист-3 №2-382, виданий 09.03.2010 року Городенківським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Українського промислового банку» в особі Івано-Франківської філії «Укрпромбанк» 1 123 923,94 грн. заборгованості за кредитним договором №117/КВ-07 та судових витрат в сумі 1730 грн. 09 червня 2010 року відкрито виконавче провадження за виконавчим документом. Свідченням достатності підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення є невиконання боржником зобов`язань та законних вимог державного виконавця на протязі тривалого часу, тому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.158 том.1).

Ухвалою Городенківського районного суду від 20 серпня 2010 року подання відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон задоволено. Суд встановив тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_1 до врегулювання боргових зобов`язань (а.с.165 том 1).

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт вказує на те, що його належним чином не було повідомлено про час і місце розгляду справи, чим позбавлено права подавати докази та пояснення з приводу обставин справи. На думку апелянта, у суду не було жодних підстав для застосування до нього тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, оскільки в його діях відсутній будь-який умисел на ухилення від виконання рішення суду, проживає він за тією ж адресою, з`являється до виконавчої служби за викликом для дачі пояснень і державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження його ухилення від виконання рішення суду. В той же час, таке обмеження у праві виїзду за межі України є незаконним та таким, що позбавляє його можливості заробити кошти за кордоном для найшвидшого погашення заборгованості перед банком. Крім того, апелянт не заперечує проти складення акту опису і арешту його майна з подальшим продажем цього майна, а також продажу державним виконавцем іншого належного йому нерухомого майна для погашення заборгованості перед банком. Апелянт також зауважує, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути крайнім заходом, який застосовується до боржника у випадку, коли виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки веде до обмеження конституційного права громадянина на вільне пересування та вибір місця проживання.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

Апелянт, представник стягувача та представник державної виконавчої служби у судове засідання не з`явилися, про день, місце та час судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Вважаючи, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги.

В силу ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є таким, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Городенківського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист-3 №2-382, виданий 09.03.2010 року Городенківським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Український промисловий банк» в особі Івано-Франківської філії «Укрпромбанк» 1 123 923,94 грн заборгованості за кредитним договором №117/КВ-07 та судових витрат в сумі 1730 грн. (а.с.159, том.1)

На підтвердження вимог, викладених у поданні, державним виконавцем додано заяву про відкриття виконавчого провадження, в якій стягувач просив внести відповідне подання до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржників до повного виконання зобов`язань (а.с.161, том.1) та відповідь Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 25 червня 2010 про те, що ОСОБА_1 отримано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 14.07.1999 року Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с.162, том.1).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з положень ст. 2, 3 та 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» та керувався ст. 373 ЦПК України, встановивши факти наявності у боржника ОСОБА_1 значної суми заборгованості у розмірі за кредитом, відсутності у нього майна, яке б забезпечувало виконання рішення суду, а також розрахункових рахунків, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Повноваження суду першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено тільки законом.

Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано ст. 377-1 ЦПК України, якою доповнено кодекс згідно із Законом № 2677-VI від 04.11.2010.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну у разі не виконання боржником своїх зобов`язань.

До 04.11.2010р. цивільне процесуальне законодавство України не містило норми щодо розгляду подань державного виконавця з цього питання.

В силу ч.ч.3 та 4 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Отже, суд повинен був застосувати закон, який діяв на час розгляду питання про обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за кордон, тобто за станом на момент винесення ухвали.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Суд не звернув уваги на те, що ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не передбачено, що суд може встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина за кордон.

Відповідно до ч.2 та 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч.1 цієї статті (пункт 5 - якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань). Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч.1 цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовим комісаріатом та консульською службою України.

Виходячи з вищевказаних положень, суд наділений повноваженнями лише тимчасово затримати або вилучити паспорт і саме цей факт був би перешкодою для виїзду громадянина за кордон.

Оскільки суд вийшов за межі своїх повноважень, тимчасово обмеживши апелянта у виїзді за кордон, тому судом порушені норми матеріального права, що дає підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Що ж стосується порушеного у поданні державного виконавця питання про вилучення у ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, то державним виконавцем не надано суду жодного доказу, який свідчив би про те, що він ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, не зазначено які дії чи бездіяльність боржника свідчили про те що він свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання.

Слід врахувати, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон не за наявність факту невиконаних зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тобто умисні дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

Положеннями статті 373 ЦПК України можуть бути врегульовані питання лише відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановленні способу і порядку виконання рішення суду, а не питання обмеження громадянина у праві виїзду за межі України, тому в цій частині судом порушено норми процесуального права.

Таким чином, судом порушено норми матеріального і процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням ухвали про відмову у задоволенні вимоги державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городенківського районного суду від 20 серпня 2010 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.О. Максюта
Судді: Л.В. Василишин
Г.П. Мелінишин