Справа № 559/1270/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Жуковська О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, яка на день смерті була постійним жителем АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка розміром 3,8800 умовних кадастрових гектарів. За життя, 22.05.2002, ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з б чого не складалось, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 11.10.2010 подав до Другої Дубенської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Право власності на житловий будинок позивачка набула на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду від 27.06.2012. Крім житлового будинку до маси садкового майна увійшла земельна ділянка розміром 3,8800 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Озерянської сільської ради, згідно отриманого спадкодавцем сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, реєстраційний номер 16287 від 26.05.1997. Оригінал зазначеного сертифіката втрачений, про його наявність позивачка взнала від працівників сільської ради, а відділ Держгеокадастру у Дубенському районі, на запит адвоката, письмового підтвердив факт отримання померлою сертифіката на земельну частку (пай). Проте, у сертифікаті прізвище спадкодавця зазначене «ОСОБА_2». Через вказану помилку у написанні прізвища спадкодавця, а також через втрату оригіналу сертифікату, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Вищезазначені обставини змусили її звернути в суд з позовом про встановлення факту належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) у розмірі 3,8800 умовних кадастрових гектарів, виданого ОСОБА_2 та визнати за нею право на земельну частку (пай).

Позивачка просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 4).

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Озерянської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 28).

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Озеряни Дубенського району Рівненської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

22 травня 2002 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з б чого не складалось, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Заповіт посвідчено секретарем Озерянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 60 (а.с. 8).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 27).

Згідно довідки Дубенського відділу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 24.03.2017 за № 0-17-0.22-47/106-17, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки розміром 3,8800 умовних кадастрових гектарів, для ведення особистого селянського господарства, згідно сертифікату серії НОМЕР_1, реєстраційний № 16287 від 26 травня 1997 року (а.с. 9). Оригінал зазначеного сертифікату втрачений.

Відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27.06.2012 за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Другої Дубенської державної контори №407/01-16 від 10 червня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) після смерті ОСОБА_2 у зв»язку з відсутність у неї правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку (а.с. 11).

Згідно матеріалів спадкової справи 440/2011, заведеної після смерті ОСОБА_2, спадкоємцем майна померлої є ОСОБА_1 ОСОБА_3 відмовився від своєї частини спадкового майна на користь ОСОБА_1 (а.с. 17). Згідно довідки Озерянської сільської ради, що знаходиться у матеріалах спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла ОСОБА_1, яка постійно проживала з померлою однією сім»єю (а.с. 18).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Щодо встановлення факту належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) у розмірі 3,8800 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім»я ОСОБА_2, суд бере до уваги, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 3,88 умовних кадастрових гектарів, згідно згідно сертифікату серії НОМЕР_1, реєстраційний № 16287 від 26 травня 1997 року, в суді не встановлено. Право позивачки на спадкове майно ніким не оспорюється. Тому суд вважає за потрібне визнати за позивачкою право на земельну частку (пай).

Враховуючи вищевикладені обставини, керуючись ст.10, 60, 213, 215, 259 ЦПК України, ст. 1217, 1223, 1268, 1276, 1297 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - задоволити.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області, у розмірі 3,8800 умовних кадастрових гектарів серії НОМЕР_1, реєстраційний № 16287 від 26 травня 1997 року, виданий ОСОБА_2, належить ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай), яка розташована на території Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області, у розмірі 3,8800 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату серії НОМЕР_1, реєстраційний № 16287 від 26 травня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: