Провадження №2/760/4637/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування шкоди завданої його майну.

Свої вимоги Позивач мотивував наступним.

ОСОБА_1 вказує, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Peugeot 307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

12 жовтня 2016 року приблизно о 16:00 год. Позивач, як він вказує, залишив свій автомобіль на спеціально обладнаній стоянці по вул. Авіаконструктора Антонова, 2а, біля будівлі Головної військової прокуратури. По поверненню він виявив, що на його автомобіль впала суха гілка дерева, пошкодивши його.

ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до органів поліції, які зафіксували факт пошкодження його транспортного засобу через падіння на нього гілки.

Внаслідок події Позивач зазнав матеріальної шкоди, розмір якої згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження складає 128920 гривень. Крім того, до своїх збитків Позивач відносить також і понесені ним витрати в розмірі 2000 гривень на оплату вартості самого експертного дослідження.

Посилаючись на те, що земельна ділянка, на якій знаходяться дерево та стоянка, на якій було пошкоджено його автомобіль, входять до військового містечка №29, і відноситься до категорії земель оборони, перебуваючи у сфері управління Міністерства оборони України, Позивач вважає, що саме воно є винним у заподіянні йому шкоди внаслідок неналежного виконання обов'язків з утримання зелених насаджень.

У судове засідання Позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд позов задовольнити.

Представник Відповідача просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Peugeot 307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також встановлено, що 12.10.2016 автомобіль Позивача, перебуваючи на спеціально обладнаній стоянці по вул. Авіаконструктора Антонова, 2а, біля будівлі Головної військової прокуратури, зазнав пошкоджень внаслідок падіння на нього дерева (гілки), що підтверджується довідкою Солом'янського УП ГУ НП у м. Києві №55/77801 від 18.10.2016 (а.с.5).

Згідно з Висновком №100/16 експертного автотоварознавчого дослідження від 15.10.2016 складеного ТОВ «Експертно-правовою консалтинговою компанією «ЮРЕКС», матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Peugeot 307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок падіння дерева, складає 128920,34 грн. (а.с.6-25).

Матеріалами справи також підтверджується, що за проведене експертне дослідження позивачем на користь ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» сплачено 2000,00 грн. (а.с. 26)

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу держаної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст. ст. 18, 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України. Посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та / або здоров'ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Статтею 28 вказаного Закону визначено, що охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій знаходиться стоянка та дерево, яке пошкодило автомобіль Позивача, входить до складу військового містечка № 29 та перебуває у сфері управління Міністерства оборони України як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції, що також не заперечувалося представником відповідача в суді.

Законами України «Про управління об'єктами державної власності», «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», «Про оборону України» встановлено, що повноваження в частині управління військовим майном здійснюється центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України.

Згідно з п. 6.13 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.07.2013 №448, за зеленими насадженнями на території військових містечок, навчальних центрів і полігонів силами особового складу військових частин повинен бути організований належний догляд (обрізка гілок, своєчасне поливання, підкорм дерев тощо).

Враховуючи обставини справи викладені вище, суд погоджується з Позивачем у тому, що саме Міністерство оборони України, як орган, який зобов'язаний здійснювати належний контроль та утримання зелених насаджень на території земельній ділянки, яка ввірена йому в управління, має відповідати за неналежне виконання таких обов'язків, та, відповідно, є належним Відповідачем за заявленими Позивачем вимогами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та покладення на Відповідача обов'язку відшкодувати Позвиачу понесені ним матеріальні збитки в загальному розмірі 130920 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають також понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1310 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 319, 1166, 1173, 1192 ЦК України, ст.ст.34, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди суму в розмірі 130920 гривень, а також судовий збір в розмірі 1310 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :