УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутого майна, за касаційною скаргоюТернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Тернопільське об'єднане управління ПФУ Тернопільської області) звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 на свою користь надмірно сплачену пенсію у розмірі 6 402 грн 42 коп. за період з 13 жовтня 2015 року по 31 січня 2016 року.

На обґрунтування позовних вимогТернопільське об'єднане управління ПФУ Тернопільської області посилалось на те, що грошові кошти у розмірі 6 402 грн 42 коп. були виплачені ОСОБА_4 за період з 13 жовтня 2015 року по 31 січня 2016 року як пенсія за віком учаснику бойових дій, проте листом від 01 липня 2015 року Міністерство соціальної політики України зазначило про відсутність права на достроковий вихід на пенсію осіб, що були призвані під час мобілізації на військову службу на особливий період, у зв'язку з чим позивач вважав, що відповідачу була виплачена надмірна пенсія за вказаний період, а тому відповідно до приписів ст. ст. 1212, 1215 ЦК України просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області відхилено, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Тернопільське об'єднане управління ПФУ Тернопільської області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 22 cічня 2014 року у справі № 6-151цс13, а також постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2016 року, якою визнано право ОСОБА_4 на призначення дострокової пенсії за віком як військовослужбовцю, який брав участь у бойових діях, та зобов'язано Тернопільське об'єднане управління ПФУ Тернопільської області поновити нарахування і виплату відповідачу пенсії за віком, починаючи з 01 лютого 2016 року, у зв'язку з чим виходили з недоведеності позивачем як встановлення факту недобросовісного набуття ОСОБА_4 коштів у сумі 6 402 грн 42 коп., так і наявності рахункової помилки з боку органу, що призначив пенсію, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення спірних коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є.Червинська