Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/8537/16-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 59 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», третя особа Романівський район електричних мереж ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати незаконними дії працівників ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» в особі структурного підрозділу Романівського району електричних мереж щодо відключення йому енергопостачання до домоволодіння по вул. Лісова, 2 в с. Бубни, Романівського району, Житомирської області та зобов'язати Романівський РЕМ поновити йому подачу електроенергії до даного домоволодіння; стягнути з ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» на його користь моральну шкоду в сумі сто розмірів мінімальної заробітної плати та судові витрати за надання правової допомоги. В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до договору №061-0008 від 02.09.2015 року укладеного між ним та відповідачем він являється споживачем електричної енергії для обслуговування власного домоволодіння по вул. Лісова, 2 в с. Бубни, Романівського району, Житомирської області. Для обліку використаної електроенергії в домоволодінні було встановлено електролічильник, який згодом, з ініціативи Романівського РЕМ було змінено на інший лічильник, після встановлення якого було виявлено значне збільшення показників даного лічильника, в той час, як практично електроенергія не споживалася. Виявивши значні розбіжності у показниках лічильника та використаної електроенергії, він звернувся з заявою до Романівського РЕМ з метою встановлення причини неправильного відліку спожитої електроенергії даним електролічильником, показник якого на момент перевірки становив 016423,0 кВт/г. 04.02.2016 року представником Романівського РЕМ ОСОБА_2 було знято даний електролічильник та встановлено інший електролічильник з показником 000000,1 кВт/г. При зміні попереднього лічильника, працівником Романівського РЕМ йому було повідомлено, що попередній електролічильник без включення електроприладів проводив самовільне нарахування спожитої електроенергії. Після заміни електролічильника йому було безпідставно нараховано заборгованість по останнім показникам в розмірі 20 222 грн. 08 коп. та відключено постачання електроенергії до домоволодіння. Вважає такі дії відповідача незаконними, якими йому було заподіяно моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконними дії працівників ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» в особі структурного підрозділу Романівського району електричних мереж щодо відключення ОСОБА_1 енергопостачання до домоволодіння по вул. Лісова, 2 в с. Бубни, Романівського району, Житомирської області. Зобов'язано Романівський РЕМ ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» поновити ОСОБА_1 подачу електроенергії до його домоволодіння по вул. Лісова, 2 в с. Бубни Романівського району, Житомирської області. Стягнуто з ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» на користь держави судовий збір в розмірі 521 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року. Вказані правовідносини є договірними.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами

Статтею 25 Закону України «Про електроенергетику» у редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачається, що споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №2, розташованого по вул. Лісовій, в с. Бубни Романівського району Житомирської області.

21 липня 2015 року представниками відповідача за адресою: с.Бубни, вул. Лісова, 2 було здійснено планову заміну приладу обліку електроенергії: знято лічильник типу СО-2С 10 А №25766745 з показами 6108,0 та встановлено лічильник типу НІК 2102-04.М2В 5(50) А №6735578 з показами 000000,8 котрий було опломбовано, про що складено відповідні акти на виконання робіт з однофазним електролічильником №1532 від 21 липня 2015 року та про пломбування та технічну перевірку точки обліку у побутового споживача від 21 липня 2015 року.

02 вересня 2015 року між ОСОБА_1, який споживає електроенергію за адресою: с.Бубни, вул.Лісова,2 та ПАТ «ЕК» «Житомиробленерго» Романівський РЕМ укладено договір про користування електричною енергією №061-0008.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Згідно п.п. 19, 21, 27, 30, 35 ПКЕЕН енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового приладу обліку відповідно допункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не мав доступу до приладу обліку, він залишає споживачу в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати показання приладу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього споживач не передав відомостей про кількість спожитої електричної енергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії споживачу.

У разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 дня після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на двадцятий день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на тридцятий день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Забороняється відключення споживачів перед вихідними та святковими днями.

Встановлено, що 24.05.2016 року Романівським РЕМ на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію, в якій повідомлялось, що останній станом на 24.05.2016 року має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 20 222 грн. 08 коп., яку необхідно сплатити до 24.06.2016 року, а у разі несплати електропостачання до будинку за адресою: вул.Лісова,2 в с.Бубни Романівського району Житомирської області буде припинено.

Факт отримання вищеназваного повідомлення позивачем не заперечується.

У зв'язку із невиконанням споживачем вимог енергопостачальної компанії щодо сплати боргу в сумі 20 222 грн. 08 коп., 05.07.2016 року належний позивачу будинок був відключений від електричної енергії.

З копій книги обліку електричної енергії вбачається, що представник Романівського РЕМ не мав доступу до приладу обліку в будинку ОСОБА_1, оскільки останній був тимчасово відсутній.

Представник відповідача в апеляційній інстанції пояснив, що незважаючи на те, що працівники РЕМ не мали доступу до електролічильника, але і сам ОСОБА_1 не передавав щомісяця до енергопостачальника показання приладу обліку та не проводив оплату за спожиту електроенергію з вересня 2015 року. По цій причині у нього утворився борг станом на травень 2016 року в сумі 20 222 грн. 08 коп. Саме по цій причині електропостачання до будинку позивача було припинено.

Представник позивача в апеляційній інстанції надала квитанції щодо сплати ОСОБА_1 коштів за спожиту електричну енергію лише за період з кінця 2014 року по 21.08.2015 року.

Крім того, позивач ОСОБА_1 надав апеляційному суду особистий розрахунок ним сплати за спожиту електроенергію за вказаний період.

Тобто, ОСОБА_1 з вересня 2015 року не слачував кошти за спожиту електроенергію, чим порушував терміни оплати за спожиту електричну енергію, визначені договором про користування електричною енергією від 02.09.2015 року.

Доводи представника позивача про те, що оплата за спожиту електричну енергію не проводилася у зв'язку з підозрою електролічильника на самохід є безпідставними, оскільки позивач у порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційній інстанці належних та допустимих доказів про те, що він з вересня 2015 року по 04.02.2016 року звертався до Романівського РЕМ з відповідними заявами.

04.02.2016 року позивач звернувся з заявою до начальника Романівського РЕМ, в якій просив направити лічильник №6735578 типу НІК2102-04.М2В на експертизу у звязку з підозрою на самохід.

З акту-повідомлення №8/1 про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 04.02.2016 року вбачається, що лічильник №6735578 типу НІК2102-04.М2В з показаннями 016423,0 кВт/г знімається представником енергопостачальника, замість нього в присутності споживача встановлюється інший з показаннями 000000,1 кВт/г.

Мж тим, встановлено, що експертиза електролічильника не була проведена, оскільки ні позивач, ні відповідач не надали лічильник №6735578 типу НІК2102-04.М2В на експертизу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відключення будинку позивача від електроенергії відбулось правомірно та з дотриманням порядку, передбаченого Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, оскільки ОСОБА_1 мав заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 20 222 грн. 08 коп. та не повідомляв показники приладу обліку електричної енергії.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, за положеннями ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.ст.22,711,714,1209,1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (зі змінами та доповненнями), які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії.

Відшкодування моральної шкоди завданої споживачам передбачено ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до положень якої споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі припинення постачання електричної енергії та у разі неправомірних дій енергопостачальника.

Суд першої інстанції наведене не врахував, не звернув уваги на те, що вказані норми закону не передбачають такого виду відповідальності енергопостачальника за ненадання чи неналежне надання послуг, як відшкодування споживачеві моральної шкоди.

Враховуючи відсутність підстав для застосування до даного спору положень ст.1167 ЦК України, у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Відтак, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України, ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді