У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Леванчука А.О., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7, якому належав на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 67,0 кв. м.

Спадкоємцями після смерті батька, крім неї були її брати: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління будинком, але не отримала свідоцтво про право на спадщину. Після смерті брата ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, її другий брат - ОСОБА_5 та племінник, син померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_9, стали заперечувати її право на спадкове майно, тому вона звернулась до суду з вказаним позовом.

З урахуванням викладеного позивач просила встановити факт прийняття нею спадщини, після смерті її батька ОСОБА_7, на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 67,0 кв. м та визнати за нею право власності на вказаний будинок.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини - житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, просить скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову та ухвалу апеляційного суду, ухвалити у справі нове рішення, яким визнати право власності на ѕ частини нерухомого майна у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до приписів ст. ст. 549, 525 ЦК УРСР при спадкуванні по закону спадкоємцями першої черги являються в рівних частках діти, один з подружжя та батьки спадкодавця (ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до приписів ст. ст. 549, 525 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він до спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини або ж здійснив дії щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на ѕ частини нерухомого майна у порядку спадкування за законом, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив з того, що після смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини спадкова маса складала ѕ частини спірного будинку, однак син ОСОБА_7 - ОСОБА_5 08 липня 2002 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та згідно з повідомленням державного нотаріуса Врадіївської державної нотаріальної контори від 13 травня 2015 року, він згідно законодавства, діючого на день смерті спадкодавця, визнається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання за позивачем права власності на 3/8 частки спадкового майна - житлового будинку, що складає половину спадкової маси.

Доводи касаційної скарги зводять до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
А.О. Леванчук
В.М. Коротун