Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1080/17
Провадження № 2/382/584/17
У Х В А Л А

28 липня 2017 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І., перевіривши позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравське" до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_9 про визнання недійсними правовстановлюючих документів на землю,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшла позовна заява СТОВ «Жоравське» до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Олексійвича, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_9 про визнання недійсними правовстановлюючих документів на землю, в котрій зазначено, що розпорядженням Яготинської РДА № 93 від 28 лютого 2000 року проведено державну перереєстрацію КСП «Жоравське» у порядку правонаступництва шляхом зміни назви та організаційно - правової форми, створено СТОВ «Жоравське» із збереженням ідентифікаційного коду та адреси, основних та оборотних фондів. Діяльність підприємства не припинялась, що підтверджується довідкою відділу статистики АБ № 709047, де первинною датою реєстрації СТОВ «Жоравське» значиться 1993 рік. Рішенням Жоравської сільської ради від 1 грудня 1995 року КСП «Жоравське» видано державні акти серії КВ від 26.121995 року на право колективної власності на землю площею 1643,1 га в межах згідно з планом, та 294 га на право постійного користування. Згідно ст. 31 ЗУ «Про колективне сільськогоподарське підприємство» при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права та обов"язки колишнього підприємства. При відновленні у 2017 році землевпорядною організацією меж земельних ділянок СТОВ «Жоравське» у натурі, товариством було отримано рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через перетин (накладення) земельних ділянок позивача з земельними ділянками відповідачів. При чому земельні ділянки у позивача не вилучались, межі не погоджували. При складанні технічної документації по відновленню меж належних СТОВ земельних ділянок у 2017 році встановлено, що земельна ділянка розміром 108,3485 га з кадастровим номером :03:005:0001 та :03:002:0015 розміром 56,5619 га належить ГУ Держземгеокадастру у Київській області. На підстав ст.ст. 90,152-155 ЗК України позивач просив визнати недійсними правовстановлюючі документи (акти, свідоцтва) на земельні ділянки відповідачів, межі яких перетинаються з межами земельних ділянок позивача недійсними. Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме, в ній не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну таку обставину. Так, зазначаючи в позовній заяві про наявність у СТОВ «Жоравське» права постійного користування на земельну ділянку розміром 294 га, позивач не вказує чи є в нього на даний час будь-який правовстановлюючий документ, підтверджуючий це право, яке призначення вказаної земельної ділянки, під обслуговування нерухомого майна чи землі призначені під пасовища, сінокосіння, на які видані членам КСП сертифікати після розпаювання земель, належних КСП, та які діють до реалізації цими особами свого права на виділення паю… Не зазначає позивач також обставини стосовно правового режиму спірних земельних ділянок, дотримання вимог чинного на момент створення СТОВ законодавства, зокрема, щодо внесення до його статутного фонду прав КСП на землекористування згідно Державних актів… В разі якщо була розпайована земля, хто вносив свої паї в СТОВ і на яких умовах КСП передавав їх в товариство. Хто є власником цих паїв і на яких умовах користується цією землею СТОВ «Жоравське». Чи всі власники паїв вступили до СТОВ, хто є його засновниками, чи до останнього перейшло, зокрема, право власності на не розпайовану землю, яке не припинено у порядку, встановленому земельним законодавством. Лист Державного агентства земельних ресурсів України від 03.04.2013 року № 5603/17/11-13 містив розяснення, що, відповідно до пункту 10 розділу VII Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Згідно із частиною другою статті 2 Земельного кодексу України суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Відповідно до частини п'ятої статті 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду. Таким чином, потреба у переоформленні права постійного користування земельною ділянкою виникає у разі реорганізації суб'єкта господарювання, який використовує земельну ділянку на підставі державного акта на право постійного користування землею. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України (1990) власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Згідно з ч. ч. 1 - 5 ст. 5 Земельного кодексу України (1990) суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Відповідно до ч.1 ст. 7, ч.3 ст. 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" об'єктом права колективної власності підприємства є, зокрема, земля. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених. На виконання Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529 "Про невідкладні заходи при реформуванні аграрного сектора економіки" (1529/99) колективні сільськогосподарські підприємства було реорганізовано у підприємства на основі приватної форми власності. При цьому, відбувся чіткий поділ майна колишніх КСП за напрямками використання: майно під погашення кредиторської заборгованості колишнього КСП (на суму кредиторської заборгованості колишнього КСП без врахування списаної бюджетної заборгованості); майно соціальної сфери; майно, яке не підлягає розпаюванню; майно пайового фонду. Майно під погашення кредиторської заборгованості передається підприємству-правонаступнику і є його власністю. Майно соціальної сфери та майно, яке не підлягає паюванню, передається підприємству-правонаступнику в довірче управління з послідуючою передачею його на баланс місцевих рад. Майно пайового фонду передається у спільну часткову власність співвласникам майнових паїв. Пайовий фонд реорганізованого КСП може бути переданий цілісним комплексом будь-якому сільськогосподарському підприємству у користування на основі договорів оренди, купівлі-продажу, схову, міни і т. д. За приписами ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. Підприємство може на добровільних засадах за рішенням загальних зборів перетворюватися в самостійні кооперативи, що створюються із госпрозрахункових підрозділів підприємства або окремих груп працівників. Вони наділяються правами розпоряджання продукцією та доходами, відкриття рахунку в банківських установах. До них переходять усі майнові права і обов'язки колишнього підприємства. Разом з тим, відповідно до пунктів 17, 18 Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 63 (z0306-01) , обсяг правонаступництва визначається за передавальним (роздільним) актом (балансом), складеним на дату реорганізації КСП і затвердженим вищим органом управління КСП, який може бути уточнений на дату врегулювання майнових відносин у частині боргових зобов'язань підприємства і затверджений загальними зборами співвласників або іншим уповноваженим органом. Разом з установчими документами підприємства-правонаступника роздільний (передавальний) баланс є правовою підставою для встановлення наявності та обсягів правонаступництва за майновими правами та обов'язками КСП. До статутних фондів підприємств-правонаступників КСП передається майно лише в частині, вартість якої дорівнює сукупній вартості майнових паїв членів КСП - засновників такої юридичної особи-правонаступника. Крім того, позивач зазначає, що до нього перейшли всі права КСП, а відповідно до приписів ст. 5 Земельного кодексу України (1990) товариства з обмеженою відповідальністю не відносились до кола суб'єктів права колективної власності на землю. Разом з тим, з позовної заяви не вбачається, які докази позивач покладає в основу своїх доводів в тій частині, що накладення (перетин) меж земельних ділянок сталось в результаті порушень допущених з боку відповідачів... З врахуванням вищевикладених обставин, необхіднонадати позивачу строк для усунення недоліків відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Жоравське" до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_9 про визнання недійсними правовстановлюючих документів на землю, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Литвин Л. І.