Номер провадження: 22-ц/785/4512/17
Головуючий у першій інстанції Погрібний С. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Гірняк Л.А.,

при секретарі судового засідання Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради «Про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов'язання демонтувати самовільно збудовану конструкцію», -

ВСТАНОВИЛА:

12 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом та зобов'язання демонтувати самовільно збудовану конструкцію (треті особи: КП ЖКС «Порто-Франківський», Приморська РА) (а.с. 3-6).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3були задоволенні (а.с. 92-93).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 07 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувсядо суду з апеляційною скаргою. Зокрема, апелянт вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, ухвалене без повного та всебічного з'ясування обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. А саме, апелянт звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено з яких саме доказів виходив суд, задовольняючи позовні вимоги. Крім цього, позивачем по справі не було доведено, а судом першої інстанції, в свою чергу, не встановлено, що спірний об'єкт будівництва дійсно призводить до порушення тривкості або руйнації будинку, погіршення цілісності та зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та заходів протипожежного захисту та ін. Тому, апелянт просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3відмовити (а.с. 96-100).

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

В процесі розгляду справи були витребувані матеріали щодо адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с. 106-107). Відповідь Департаменту ДАБІ України в Одеській області приєднана до матеріалів справи (а.с. 149-153).

Заслухавши суддю доповідача, учасників провадження, які з'явились, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що сторони провадження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є сусідами та мешканцями будинку АДРЕСА_1, власниками відповідних квартир у будинку АДРЕСА_1. Оскільки судом було встановлено на підставі зібраних по справі доказів, що відповідачем по справі ОСОБА_2 було розпочато будівництво балкона над вікнами житла ОСОБА_3 без узгодження із відповідними державними органами, то суд констатував існування перешкод у користуванні власним майном позивача, а тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з наданою судом першої інстанції кваліфікацією спірних правовідносин, та відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо недоведності позовних вимог зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3, є власником квартири АДРЕСА_1, загальною площею 106,1 кв.м., житловою - 17,1 кв.м., яка знаходиться на першому поверсі. В склад приміщення входить підвальне приміщення, що знаходиться під вказаною квартирою (а.с. 7-11). Відповідач ОСОБА_2 є власником 565/5000 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 158,0 кв.м., житловою - 137,6 кв.м. (а.с. 85-86). Таким чином, квартири під АДРЕСА_1 є різними об'єктами нерухомого майна відповідно до їх технічних характеристик та належать на праві власності сторонам по справі.

В матеріалах справи наявні відповіді Приморської районної адміністрації Одеської міської ради 04.05.2016 року, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.05.2016 року №01-11/57 (а.с. 14-15), та відповідь Департаменту ДАБІ України в Одеській області (а.с. 149-153), які підтверджують висновки суду першої інстанції в частині неправомірності дій ОСОБА_2 щодо самовільно зведеного майданчику для влаштування балкону, розмірами 1,5х5,0 метрів, до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу.

Доказів іншого суду не було надано. Колегія суддів зауважує, що позиція відповідача, яка базується лише на запереченні фактів повідомлених позивачем, не враховує матеріалів справи. Виходячи з принципу змагальності процесу докази, надані позивачем, повинні бути спростовані іншими доказами, які повинен надавати відповідач.

Створені відповідачем перешкоди у користуванні позивачем її майном існують на час розгляду цього спору та постановлення рішення, що свідчить про існування у позивача права вимагати захисту своїх правомірних інтересів. При цьому, відповідач не посилався та, відповідно, не доводив правомірності своїх дій та ведення будівництва як такого, що позбавляє його права заперечувати безпідставність такої його поведінки. На вказану обставину звертав увагу і суд першої інстанції в своєму рішенні. Крім того, відхиляючи посилання апелянта на неправильність застосування норм права в частині, що регламентують права власника, то колегія судів вказує на те, що як вказав ВСУ в постанові від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Позивач, обравши спосіб захисту, визначив його як ефективний, а оскільки його права були порушені, то суд першої інстанції правильно застосував норми, що регламентують здійснення права власності та їх межі.

Оскільки доводи апеляційної скарги не враховують конкретних обставин справи, та не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Л.А. Гірняк

Є.С. Сєвєрова

08.08.2017 року м. Одеса