Справа №560/615/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 09 лютого 2012 року у розмірі 52433,96 грн. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09 лютого 2012 року, відповідач отримала кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", складає між ним та банком договір.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач у свою чергу не виконала належним чином свої зобов'язання за укладеним договором №б/н від 09 лютого 2012 року щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, в результаті чого станом на 28 лютого 2017 року, утворилась заборгованість в розмірі 52433,96 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте у позовній заяві вказав на можливість розгляду справи без його участі.

Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09 лютого 2012 року, відповідач отримала кредит у розмірі 3400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", складає між нею та банком договір (а.с.5).

Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 "Умов надання банківських послуг" - у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 "Умов надання банківських послуг" - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що Відповідач порушив свої зобовязання, внаслідок чого станом на 28 лютого 2017 року за договором № б/н від 09 лютого 2012 року, утворилась заборгованість на загальну суму - 52433,96 грн., яка складається з наступного:

3619,73грн. - заборгованість за кредитом;

42269,19 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

3571,99 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500,00 грн. штраф (фіксована частина);

2473,05 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.3-4)

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу, - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 2473,05 грн штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Отже, за змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 Цивільного процесуального кодексу України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1600 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 15, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,222-224 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк (р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 лютого 2012 року у розмірі 49460,91 грн. (сорок дев'ять тисяч чотириста шістдесят гривень 91 коп.), яка складається з наступного:

3619,73 грн. - заборгованість за кредитом;

42269,19 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

3571,99 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПриватБанк (р/р № 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_2