Справа № 152/1293/17
У Х В А Л А

23 серпня 2017 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и в:

21 серпня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з указаним вище позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним у статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 та підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» передбачено, що з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову.

Із позовної заяви вбачається, що ціна позову, визначена позивачем, в розмірі 309000 грн, а отже, судовий збір повинен бути сплачений в розмірі 3090 грн.

Отже, всупереч ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, шляхом доплати судового збору в сумі 2450 грн (3090-640=2450) та подання відповідних доказів до суду.

Керуючись статтями 119, 121, 208-210 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, шляхом доплати судового збору в сумі 2450 грн за наступними реквізитами: одержувач: УДКСУ у Шаргородському районі, 22030001; ; банк: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, р/р № 0687 та у цей же строк подати відповідні докази до суду.

Розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський