АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8278/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 19 квітня 1991 року.

Позивач посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та виховання дитини внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо, до примирення не прагнуть.

Фактично їх сім'я розпалась. Подальше збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки він на даний час перебуває у стосунках з іншою жінкою, проживає за іншою адресою та бажає створити нову сім'ю.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 квітня 1991 року, актовий запис № 440 і Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного відділу управління юстиції у м.Києві розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції не вжив заходів для примирення подружжя. Відповідач прагне зберегти сім'ю. Зазначає, що вона налагоджує стосунки з чоловіком через рідних, близьких та друзів. Проти розлучення заперечує, вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 19.04.1991 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №440. (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено судом першої інстанції сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть понад 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З пояснень представника позивача встановлено, що сторони проживають окремо понад 6 місяців від дати подачі позову, що не було спростовано відповідачем.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно не надав сторонам строк для примирення, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такої заяви відповідачем до суду подано не було.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З моменту постановлення судового рішення до апеляційного розгляду пройшло майже чотири місяці, проте, відповідач міри для примирення не приймала, лише направила до позивача лист, в якому вона просила примиритися, сімейні стосунки сторони не відновили, продовжують проживати окремо, позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, колегія суддів вважає, що надання такого строку буде порушувати засади, встановлені у статтях 24 та 111 СК України.

Колегія суддів враховує, що сторони проживають більше року окремо, не підтримують стосунків, даний позов був поданий до суду у грудні 2016 року, про що відповідач була обізнана з січня 2017 року, проте, сторони не примирились та не відновили сімейних стосунків.

Також встановлено, що позивач 08 липня 2017 року уклав шлюб з іншою жінкою (а.с. 84).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно постановив рішення про розірвання шлюбу сторін, так як протягом тривалого часу сторони спільно не проживають, свої шлюбні стосунки не відновили і такого бажання позивач не висловив.

Судом повно з'ясовані обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, не допустив порушення норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді