Справа № 310/2859/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренко А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.06.2016 з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість у розмірі 21792,42 грн. та 1378 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення 07.09.2016 року був виданий виконавчий лист, на підставі якого 20.09.2016 року головним державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу ДВС було відкрито провадження з примусового стягнення заборгованості.

Вказує, що він визнає суму боргу у вказаному розмірі. Проте, на даний час у нього склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме те, що він отримує пенсію по інвалідності і інших доходів не має, через що не може погасити суму боргу.

Просив розстрочити виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.06.2016 року та стягувати з нього по 500 грн. щомісячно.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Бердянському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №310/2859/16-ц, виданого 07.09.2016 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 21792,42 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Із заяви про розстрочку виконання рішення суду вбачається, що підставами для розстрочки заявник зазначив неможливість виплатити стягнуту суму у зв'язку з складним фінансовим становищем та відсутність доходів окрім пенсійних виплат.

Проте, дані обставини не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду, так як вони не є винятковими та не утруднюють виконання рішення суду.

В ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»від 23.02.2006 року закріплено обов'язок судів застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколів до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У цьому аспекті суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово наголошував на те, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, а право за статтею 6 Конвенції було б ілюзорним, якби національна правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57 -61, 208 210, 373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Крамаренко