Справа № 464/5786/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/3162/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСББ «На Ромашковій» ОСОБА_2, позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «На Ромашковій» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «На Ромашковій», третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада про демонтаж самочинно встановленої гойдалки, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2017 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Зобовязано Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «На Ромашковій» () демонтувати за власний рахунок самочинно встановлену металеву гойдалку на прибудинковій території будинку № 10-А на вул. Ромашковій у м.Львові. Стягнуто з ОСББ «На Ромашковій» () в користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 коп. Стягнуто з ОСББ «На Ромашковій» () в користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 коп.

Дане рішення оскаржило ОСББ «На Ромашковій».

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вважають рішення незаконним та не справедливим. Зазначають, що сертифікована гойдалка і пісочниця для організації дозвілля дітей, які проживають у сім'ях мешканців будинку, не є дитячим майданчиком та розміщені на прибудинковій території будинку на підставі рішення загальних зборів, яке не оскаржене і не скасоване. Також, зазначають, що посилання позивачів на порушення державних будівельних норм при облаштуванні дитячого майданчика на території ОСББ є безпідставним. Крім цього, вказують на те, що позивачі не надали жодних доказів, якими стверджується порушення їх прав чи законних інтересів. Також, зазначають, що ОСББ «На Ромашковій» є неналежним відповідачем, оскільки гойдалка установлена силами мешканців будинку, а не ОСББ до якого входять і позивачі, які стали і позивачами і відповідачами у одній особі, що не передбачено чинним законодавством.

В судове засідання представник третьої особи Львівської міської ради не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що така особа повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, навпаки надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримання апеляційної скарги, позивачів та представника третьої особи в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.41 Конституції України, ч.2 ст. 382, ч. 1-4 ст. 319, ст. 391 ЦК України, ст.18 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» тазадовольняючи позов, виходив з того, що у серпні 2015р. на прибудинковій території будинку № 10-А на вул.Ромашковій у м.Львові за рахунок ОСББ «На Ромашковій» було споруджено елементи дитячого майданчика металеву гойдалку та пісочницю, що стверджується долученими до матеріалів справи фотокартками та не заперечується сторонами по справі. Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як мешканці будинку № 10-А на вул.Ромашковій у м.Львові (квартири № 1 та № 6) вказали, що згадані елементи дитячого майданчику були неправомірно встановлені, без жодного на те погодження, на відстані близько 2,5 метра від вікон їхніх квартир, що суперечить будівельним та санітарним нормам, а також порушує їхні права та законні інтереси. Для вжиття заходів та проведення перевірок з приводу питання неправомірності встановлення елементів дитячого майданчику на прибудинковій території будинку № 10-А на вул. Ромашковій у м.Львові, позивач ОСОБА_3 зверталася із заявами до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, до Сихівського районного відділу ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Хуторівка». Згідно акту ЛКП «Хуторівка» від 16.06.2016р. та довідки від 17.06.2016р. № 10 встановлено, що будинок по вул. Ромашковій, 10-А у м.Львові знаходиться на балансі відповідача ОСББ «На Ромашковій», а, крім того, комісією встановлено, що на відстані 2,5 метрів від будинку знаходиться дитяча металева гойдалка. Департаментом державної архітектурної-будівельної інспекції у Львівській області листом від 09.09.2015р. № 1013-6/4568-15 повідомлено, що відповідно до ч.8 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дитячі майданчики належать до обєктів благоустрою населених пунктів. Згідно ч.1 ст.40 цього Закону самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Тому, вирішення даного питання відноситься до компетенції Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради. Сихівський районний відділ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області листом від 02.11.2015р. № 16/9-10209 звернувся до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про вжиття невідкладних заходів по демонтажу вказаного дитячого майданчику. Як встановлено судом, після звернень від 19.10.2015р. № 34-2526, лист від 16.11.2015р. № 34-2876 Сихівської районної адміністрації ЛМР до ОСББ «На Ромашковій» про вжиття заходів реагування, останнє демонтувало пісочницю, але залишило металеву гойдалку на тому ж самому місці, покликаючись на те, що залишена гойдалка не розглядається як дитячий майданчик. Вказане твердження ОСББ «На Ромашковій» суперечить пункту 8 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», яким встановлено, що елементами благоустрою є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків (металева гойдалка саме і є елементом дитячого майданчика). Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради листами від 24.06.2016р. №3405-1214, від 04.07.2016р. № 3405-1287, від 05.07.2016р. № 3403-354 позивачів повідомлено про незаконність встановлення ОСББ «На Ромашковій» металевої гойдалки, як елемента дитячого майданчика на прибудинковій території будинку № 10-А на вул.Ромашковій у м.Львові і у звязку з неможливістю дійти компромісу щодо демонтажу чи перенесення даної гойдалки в інше місце, рекомендовано вирішувати порушене питання в судовому порядку. Як наслідок позивачі звернулись з позовом про демонтаж елемента дитячого майданчика металевої гойдалки на прибудинковій території будинку, в якому вони проживають для вирішення питання про демонтаж такої в судовому порядку. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем предявленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Як вбачається із пояснень осіб, що беруть участь у справі, матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, на прибудинковій територій багатоквартирного будинку, який фактично складається з дох будинків № 10-А та № 10-Б, на вул. Ромашковій у м.Львові біля частини під №10-А розташовано спірний елемент ігрового дитячого майданчика, металеву дитячу гойдалку. Така розташована на віддалі 2,5 м від будинку (праворуч), безпосередньо біля вікон квартир, які належать позивачам (№1 та №6). Така обгороджена (зліва та справа) огорожею (металевою сіткою сусідніх приватних житлових будинків) під гойдалкою в безпосередній близькості до неї розташований каналізаційний люк. Вказана гойдалка влаштована за ініціативою та вказівкою керівництва ОСББ «На ромашковій», яке створено у будинку № 10-А на вул. Ромашковій у м.Львові, а конкретно керівника ОСОБА_2 та таким діям передувало опитування мешканців ОСББ з приводу тимчасового встановлення елементів дитячого майданчика (фотознімки, а.с. 28-30 та інші долучені до матеріалів справи; правовстановлюючі та ін. документи, що посвідчують право власності позивачів на квартири а.с. 9-15; акт працівників ЛКП «Хутірець», що засвідчує факт встановлення гойдалки а.с. 21; витяг з ЄДРЮОФОП про реєстрацію ОСББ та її керівника а.с. 40; лист опитування з приводу тимчасового встановлення придбаних елементів дитячого майданчика а.с. 131); квитанції про оплату комунальних послуг позивачів, а також звіт фінансової діяльності ОСББ, у яких вказано про встановлення елементів дитячого майданчика та збір на це коштів, членів ОСББ а.с. 78-80).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ,рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту;

утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об'єктів благоустрою;

вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху;

заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання;

зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та травяна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Згідно ст. 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів, благоустрій населених пунктів передбачає:

1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів;

2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об'єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення;

3) створення умов для реалізації прав та виконання обовязків суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

За ст. 3 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», система благоустрою населених пунктів включає:

1) управління у сфері благоустрою населених пунктів;

2) визначення суб'єктів та об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів;

3) організацію благоустрою населених пунктів;

4) стандартизацію і нормування у сфері благоустрою населених пунктів;

5) фінансове забезпечення благоустрою населених пунктів;

6) здійснення державного, самоврядного і громадського контролю у сфері благоустрою населених пунктів;

7) встановлення відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що елементами (частинами) обєктів благоустрою є:

1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів;

2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях;

3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів;

4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами;

5) технічні засоби регулювання дорожнього руху;

6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території;

7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади;

8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків;

9) малі архітектурні форми;

10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення обєкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника обєкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ст. 25 цього Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Згідно ст. 42 цього Закону, до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у:

1) порушенні встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів;

2) проектуванні об'єктів благоустрою населених пунктів з порушенням затвердженої в установленому законодавством порядку містобудівної документації та державних будівельних норм;

3) порушенні встановлених законодавством екологічних, санітарно-гігієнічних вимог та санітарних норм під час проектування, розміщення, будівництва та експлуатації об'єктів благоустрою;

4) порушенні правил благоустрою територій населених пунктів;

5) порушенні режиму використання і охорони територій та об'єктів рекреаційного призначення ;

6) самовільному зайнятті території (частини території) об'єкта благоустрою населеного пункту;

7) пошкодженні (руйнуванні чи псуванні)вулично-дорожньої мережі, інших об'єктів благоустрою населених пунктів;

8) знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об'єктів озеленення населених пунктів, крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону;

9) забрудненні (засміченні) території населеного пункту;

10) неналежному утриманні об'єктів благоустрою, зокрема покриття доріг, тротуарів, освітлення територій населених пунктів тощо.

Законом може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень у сфері благоустрою населених пунктів. Притягнення осіб, винних у порушенні законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, до відповідальності, передбаченої законом, не звільняє їх від обов'язку відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення вимог цього законодавства. Шкода, завдана внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс, методик, розрахунків щодо обрахування шкоди. Відсутність таких такс, методик, розрахунків не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди. У такому разі шкода компенсується за фактичними витратами, затвердженими в установленому порядку рішенням органу місцевого самоврядування, на облаштування одного квадратного метра території міста або базової вартості одного квадратного метра землі на відновлення порушеного стану об'єкта благоустрою або довкілля.

Відповідно до підпунку 2.1.2 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради №376 від 21 квітня 2011 року, проектування, будівництво, реконструкція та експлуатація обєктів благоустрою міста здійснюється на основі відповідних програм, генерального плану розвитку міста, транспортних схем та схем організації дорожнього руху, детальних планів благоустрою територій міста та проектів забудови території житлових районів, мікрорайонів (кварталів), планів червоних ліній з врахуванням природно-кліматичних умов і містобудівних особливостей міста, експлуатаційних, екологічних та санітарних норм і правил, умов безпеки руху транспорту та пішоходів, етапності будівництва, реконструкції і капітального ремонту.

Згідно підпункту 2.1.3 вказаних Правил, роботи з благоустрою території проводяться з дотриманням умов та нормативів щодо безпечної експлуатації інженерних мереж та технічних засобів телекомунікацій. При капітальному ремонті чи заміні інженерних мереж та технічних засобів необхідно використовувати екологічні, енергоекономні, захищені від механічних та атмосферних впливів сучасні конструкції та матеріали. Опори повітряних мереж енергопостачання, вуличного освітлення, дротового радіомовлення та контактної мережі міського електротранспорту під час проведення ремонту заміняються на естетичні та сучасні конструкції з металу, що має захист від корозії.

За підпунктом, 2.1.4 Правил, проектна документація на виконання робіт з благоустрою міста, прокладання телекомунікаційних мереж, підземних комунікацій та будівництва споруд інженерного захисту та територій розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням державних стандартів, норм і правил, договору на право земельного сервітуту, генерального плану забудови м.Львова та затверджується замовником у встановленому порядку. План благоустрою та озеленення земельної ділянки у місті виконується відповідно до вимог державних будівельних норм. Запроектовані та існуючі обєкти благоустрою, що зберігаються, зелені насадження з визначенням їх асортименту, малі архітектурні форми, обладнання майданчиків різного призначення відображаються на кресленні генерального плану ділянки.

Відповідно до пункту 2.2 Правил благоустрою м. Львова, до обєктів благоустрою міста належать: території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки-памятки садово-паркового мистецтва, історичні національні, меморіальні парки, спортивні майданчики, дитячі майданчики), рекреаційні зони, сади та сквери; памятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, алеї, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі, зони відпочинку біля води; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території. прилеглі території до будівель та споруд; охоронні зони інженерних мереж, технічні засоби телекомунікацій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Згідно пункту 2.3 Правил благоустрою м. Львова, елементами благоустрою є: покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; зелені насадження (у тому числі сніго-, шумозахисні та протиерозійні) вздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших обєктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди збирання, накопичення та вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; технічні засоби регулювання дорожнього руху; будівлі і споруди системи інженерного захисту територій; комплекси та обєкти монументального мистецтва; обладнання (елементи) дитячих, спортивних, господарчих, торгівельних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; громадські та пересувні вбиральні; телекомунікаційні мережі, телемережі та телекомунікації (електрозвязок), антени рухомого (мобільного) звязку та супутникового звязку; інші елементи благоустрою, визначені відповідними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 2.4 Правил благоустрою м. Львова, до територій обєктів благоустрою належать території житлової, виробничої, громадської та садибної забудови, земельні ділянки у межах міста, на яких розміщені обєкти житлової забудови, виробничі, громадські будівлі та споруди, інші обєкти загального користування; благоустрій обєктів на територіях житлової, виробничої, громадської та садибної забудови здійснюється з врахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, генерального плану м.Львова, цих Правил, а також встановлених державних стандартів, норм і правил.

Згідно підпунктів 3.1.1-3.1.3 пункту 3.1 Правил, підприємства, установи, організації та громадяни забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм відповідно до вимог законодавства України у власність, користування, оренду, а також прибирання прилеглих територій загального користування у межах, затверджених органами виконавчої влади: по всій довжині прилеглої земельної ділянки; в ширину на визначену затверджену відстань, у випадку відсутності затвердження до проїзної частини вулиці (площі, проїзду тощо), з врахуванням прибордюрної частини, розмір якої визначають відповідними нормативними документами органи житлово-комунального господарства. Прибудинкова територія включає: відмостки навколо будинків, тротуари, пішохідні доріжки, газони та зелені насадження, внутрішні двори тощо.

Прибирання здійснюється власними силами або із залученням спеціалізованих підприємств, організацій на договірних умовах. Власники, користувачі, орендарі; керівники, уповноважені та інші посадові особи підприємств, установ та організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою міста, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну або здоровю осіб на відповідних, у тому числі на закріплених та підпорядкованих,територіях відповідно до вимог законодавства України. У разі виконання самовільних робіт та незабезпечення відповідного благоустрою, відповідальність несе власник обєкта благоустрою (балансоутримувач території) та виконавець робіт. Утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та ділянок, що перебувають у приватній власності громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд здійснює власник або балансоутримувач цього будинку, або підприємство, установа, організацієя, з якими балансоутримувач укладе відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Роботи, повязані з переплануванням території, посадкою або знесенням зелених насаджень тощо, проводяться відповідно до погоджених у встановленому порядку проектів.

Відповідно до п. 3.16 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», найменша відстань від ігрових для дітей дошкільного й молодшого шкільного віку майданчиків та їх елементів до вікон житлових і громадських будинків повинна становити 12 м.

Крім цього, відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

За ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати обєднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке обєднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням обєднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об'єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об'єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті обєднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах. За рішенням загальних зборів можуть бути обрані представники від об'єднання, яким зборами надаються відповідні повноваження щодо оперативного вирішення нагальних питань шляхом скликання зборів представників. Статутом визначаються порядок скликання та голосування, перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників. Збори представників не можуть вирішувати питання, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умови проживання. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статутом обєднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників. Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"). Для керівництва поточною діяльністю об'єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об'єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об'єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами. До компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об'єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об'єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об'єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення. Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об'єднання на загальних зборах обирається з числа співвласників ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора. Порядок діяльності ревізійної комісії та її кількісний склад затверджуються загальними зборами.

Згідно ст. 14 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник має право: брати участь в управлінні об'єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об'єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об'єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об'єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Обєднання на вимогу співвласника зобов'язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти. Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

За ст. 16 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», Обєднання має право відповідно до законодавства та статуту обєднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів обєднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту обєднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності обєднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління обєднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку. Загальні збори обєднання мають право делегувати асоціації, до якої входить обєднання, частину повноважень своїх органів управління. Обєднання може стати засновником (членом) асоціації.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане: забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; звітувати загальним зборам про виконання кошторису об'єднання за рік; забезпечувати виконання вимог статуту об'єднання; виконувати свої договірні зобов'язання; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна; припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками; у випадках, передбачених законодавством, статутом об'єднання, представляти інтереси співвласників відповідно до наданих повноважень у відносинах з третіми особами. Виконання зобов'язань об'єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об'єднання.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», особи, винні у: недотриманні вимог цього Закону; порушенні прав власників (користувачів), їх об'єднань і асоціацій; порушенні статуту об'єднання та протидії його виконанню; створенні, організації діяльності або ліквідації об'єднання з порушенням законодавства, державних стандартів і норм; незаконному привласненні майна, що перебуває у спільній власності; недотриманні умов договорів, укладених відповідно до цього Закону, - несуть цивільну, кримінальну, адміністративну відповідальність відповідно до закону. Законами України може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень.

Зважаючи на вказані норми, слід вважати висновки суду першої інстанції підставними.

Як вбачається з наведеного, а також додатково із відповідей на звернення позивачів у різні інстанції з приводу встановлення гойдалки (а.с. 16-20, 23-25, 53-55, 71-73, 90) з приводу в порушення вимог закону, без будь-яких рішень уповноважених на те органів, фактично самовільно, в тому числі за відсутності відповідного рішення і самого ОСББ, із порушенням правил благоустрою, будівельних норм та правил, а також без погодження встановлення такої як елементу благоустрою та дитячого ігрового майданчика, зокрема із співвласниками будинку саме у місці її встановлення, керівником обєднання від імені обєднання прийнято рішення про встановлення спірної гойдалки. Та таку встановлено у згаданому місці.

Рішення ОСББ стосовно встановлення гойдалки у згаданому місці не приймалося, а опитування мешканців з цього приводу без конкретизації такого опитування та прийняття належного, у відповідності до вимог закону та статутних документів рішення ОСББ, такого рішення не замінює та не свідчить про його прийняття.

Крім цього, у листі опитуванні йдеться про тимчасове встановлення придбаних елементів дитячого майданчика, а не постійне.

Окрім наведеного, як вбачається із вищевказаного встановлення гойдалки всупереч вимогам закону, також, порушує права та законні інтереси позивачів.

Так, вказаними діями слід вважати порушуються їх права, зокрема, як співвласників будинку та членів ОСББ, на реалізацію своїх прав співвласників, серед інших, і на висловлення думки з приводу здійснення благоустрою прибудинкової території (що перебуває у власності територіальної громади та фактично у користуванні співвласників будинку території). Так, вони участі в опитуванні не брали та до прийняття рішення про встановлення гойдалки, як і інші співвласники квартир залучені не були. Крім цього, порушується їх право на відпочинок, яке внаслідок користування гойдалкою дітьми в безпосередній близькості до вікон їх квартир через виникнення шуму слід вважати таке порушує. Також, порушене їх право на безпечне користування гойдалкою (елементом дитячого майданчику) їх малолітніми (неповнолітніми) дітьми, онуками, та ін. Оскільки, зважаючи, окрім наведеного, також, і на розташування гойдалки безпосередньо над каналізаційним люком, використання такої безпечно слід вважати неможливим, а навпаки таким, що однозначно несе ризик заподіяння шкоди при використання такої.

Зважаючи на наведене, самовільне, з порушенням чинних норм закону встановлення відповідачем (в особі його керівника) спірної гойдалки порушує права та законні інтереси позивачів та такі підлягають захисту у спосіб обраний ними, що вірно враховано судом першої інстанції при задоволенні позову.

Враховуючи наведене доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу відхилити, рішення ж суду слід залишити без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуОбєднання співвласників багатоквартирного будинку «На Ромашковій» відхилити.

РішенняСихівського районного суду м. Львова від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_6