Справа № 377/758/16-ц Головуючий у І інстанції Теремецька Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3631/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 58 28.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 та Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської атомної електростанції» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 29 травня 2017 року у справі за позовом Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської атомної електростанції» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року позивач - ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської атомної електростанції» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму спричиненої шкоди у розмірі 125983 гривень та понесені судові витрати у розмірі 1890 гривень.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ДП «УЗФО ЧАЕС» належить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження та здійснює свою діяльність відповідно до статуту.

Зазначав, що одним із видів статутної діяльності підприємства є забезпечення технологічних і вантажних транспортних перевезень та забезпечення пасажирських перевезень і перевезень радіоактивних матеріалів. Забезпечуючи штатну діяльність, ДП «УЗФО ЧАЕС» здійснює автотранспортні перевезення працівників ДСП ЧАЕС з міста Славутича до промислового майданчика ДСП «ЧАЕС» та у зворотному напрямку, які виконуються шляхом перетину митного кордону з Республікою Білорусь.

Відповідач працював на ДП «УЗФО ЧАЕС» з моменту створення підприємства та наказом №5 від 26.01.2012 року його зараховано до штату підприємства на посаду водія автотранспортних засобів. Відповідно до розпорядження №27 від 19.03.2014 року за ОСОБА_3 було закріплено транспортний засіб марки Мерседес Бенц 308 Д (державний номер НОМЕР_1).

11 грудня 2015 року під час здійснення перевезення пасажирів з промислового майданчика ДСП «ЧАЕС» до міста Славутича, при здійсненні митного контролю посадовою особою Гомельської митниці було виявлено факт укриття від митного контролю товару - дизельного палива у кількості 20 літрів. У зв'язку з цим старшим інспектором Гомельської митниці складено протокол опису арештованого майна та відповідно до протоколу вилучення вилучено автомобіль з дизельним паливом, який належать ДП «УЗФО ЧАЕС», і 20 літрів дизельного палива у каністрі, яке належали відповідачу та яке він без належних на те підстав намагався перевезти через митний пост без включення до декларації.

16 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №1514 за здійснення переміщення товару - дизельного палива, яке належить йому на праві власності, і який підлягав декларуванню, через митний кордон з укриттям від митного контролю з використанням сховища, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.14.1 Кодексу Республіки Білорусь «Про адміністративні правопорушення».

22 грудня 2015 року судом Центрального району міста Гомеля Республіки Білорусь прийнято рішення у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.14.1 Кодексу Республіки Білорусь «Про адміністративні правопорушення». За вказане правопорушення йому призначене покарання у виді штрафу з конфіскацію транспортного засобу - мікроавтобуса марки Мерседес Бенц 308 Д (державний номер НОМЕР_1), який перебуває у власності державного підприємства та знаходиться на його балансі.

Внаслідок вчинення неправомірних дій відповідачем та невжиття заходів щодо збереження матеріальних цінностей, які йому були передані для виконання трудових обов'язків, ДП «УЗФО ЧАЕС» понесло втрату майна - автомобіля марки Мерседес Бенц 308 Д (державний номер НОМЕР_1), який фактично вибув з володіння та користування власника всупереч його волі чи бажання, а відповідно підприємству нанесено шкоду.

Враховуючи, що шкоду завдано ДП «УЗФО ЧАЕС» відповідачем, який пов'язаний з позивачем трудовим договором, але така шкода спричинена не у зв'язку з виконанням ним своїх посадових обов'язків, а за межами їх виконання, тобто при використанні службового транспортного засобу в особистих цілях, то при захисті своїх інтересів позивач вважав, що необхідно застосувати норми цивільного права і тому відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України відповідач повинен в повному обсязі відшкодувати завдану підприємству шкоду за втрату автомобіля марки Мерседес Бенц 308 Д (державний номер НОМЕР_1), вартість якого становить 125983 гривні.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 29 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» на відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, 8053 грн. 36 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 120 грн. 96 коп. Також стягнуто з ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи в сумі 2120 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині зібраних доказів по справі, а саме, висновку експерта про визначення ринкової вартості автомобіля, аркушу ознайомлення з робочою інструкцією водію автотранспортних засобів, протоколу вилучення речей і документів, протоколу про адміністративне правопорушення, рішення суду Центрального району міста Гомеля та рішення Гомельського обласного суду. Апелянт просить визнати недійсними матеріали адміністративної справи органів Республіки Білорусь та матеріали службового розслідування позивача і постановити рішення про те, що позивачу заподіяно шкоду з його ж вини через невжиття ним достатніх заходів для збереження майна.

В апеляційній скарзі ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської атомної електростанції» підлягає частковому задоволеннюз наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що ОСОБА_3 повинен нести матеріальну відповідальність відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом директора ДП «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської АЕС» №5 від 26.01.2012 року ОСОБА_3 був зарахований до штату підприємства на посаду водія автотранспортних засобів, що підтверджується копією витягу з наказу, додатком №4 до нього та копією трудової книжки.

Розпорядженням начальника транспортного цеху ДП «УЗФО ЧАЕС» №27 від 19.03.2014 року за відповідачем ОСОБА_3 було закріплено транспортний засіб - Мерседес Бенц 308 Д (державний номер НОМЕР_1).

11 грудня 2015 року транспортним цехом ДП «УЗФО ЧАЕС» за заявкою відділу аварійної готовності та реагування ДСП «ЧАЕС» ОСОБА_3 видано дорожній лист №91319 для здійснення перевезення працівників ДСП «ЧАЕС» по маршруту: м.Славутич - АБК-1ЧАЕС - м.Славутич.

Встановлено, що під час здійснення перевезення пасажирів із АБК-1 ЧАЕС до м.Славутич 11 грудня 2015 року при здійсненні митного контролю старшим інспектором ОТОіК №14 Кравцовського МП Гомельської митниці було виявлено факт укриття від митного контролю товару - 20 літрів дизельного палива, що зафіксовано актом митного огляду №14305/11125/10200095 від 11.12.2015 року та складено акт огляду транспортного засобу.

11 грудня 2015 року старшим інспектором ОТОіК №14 Кравцовського МП Гомельської митниці складено протокол опису арештованого майна та відповідно до протоколу вилучення вилучено автомобіль з дизельним паливом, які належали ДП «УЗФО ЧАЕС», та дизельне паливо у каністрі 20 літрів, яке належало ОСОБА_3 і яке він намагався перевезти через митний пост без включення до декларації.

16 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3 інспектором відділу митних розслідувань Гомельської митниці було складено протокол про адміністративне правопорушення №1514 за здійснення переміщення товару-дизельного палива об'ємом 20 літрів, що належить йому на праві власності, який підлягає декларуванню, через митний кордон з укриттям від митного контролю з використанням схованки, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.14.1 Кодексу Республіки Білорусь про адміністративне правопорушення (а.с.23-25).

Також встановлено, що постановою суду Центрального району м.Гомеля Республіки Білорусь від 22.12.2015 року, залишеною без змін постановою Гомельського обласного суду від 12.02.2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у переміщенні товару, який підлягав митному декларуванню, через митний кордон Митного союзу з укриттям від митного контролю, з використанням схованки, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.14.1 Кодексу Республіки Білорусь про адміністративні правопорушення. За вказане правопорушення ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на суму 900 000 рублів без конфіскації в доход держави прихованих товарів, які підлягають митному декларуванню, та з конфіскацією транспортного засобу - мікроавтобуса марки Мерседес Бенц 308 Д (державний номер НОМЕР_1), 1996 року випуску, номер кузову НОМЕР_2, білий колір, згідно опису товарів форми ОТ Серії ТК №004713 від 12.12.2015 року.

Наказом ДП «УЗФО ЧАЕС» №276 від 17.12.2015 року призначено службове розслідування в зв'язку з виявленням працівниками митної служби Республіки Білорусь порушення водієм транспортного цеху ДП «УЗФО ЧАЕС» ОСОБА_3 правил перетину митного кордону Республіки Білорусь під час керування автомобілем Мерседес Бенц 308 Д та вилученням у зв'язку із зазначеним порушенням вказаного транспортного засобу і передачею його на штрафмайданчик таможного посту «Комарин» (а.с.32).

Згідно акту службового розслідування від 28.01.2016 року комісією було встановлено, що 11 грудня 2015 року ОСОБА_3 керував автомобілем Мерседес Бенц 308 Д згідно дорожнього листа №91319 по маршруту Славутич-ЧАЕС-Славутич. На АЗС гаражу №1 «Славутич» в паливний бак автомобіля було залито 10 літрів дизельного пального. Виїзд транспортного засобу з гаражу №1 «Славутич» здійснено о 6 годині 30 хвилин 11 грудня 2015 року. Після перетину кордону з Республікою Білорусь автомобіль прибув до кінцевого пункту - промислового майданчику ДСП «ЧАЕС». Під час здійснення маршруту автомобіля в зворотному напрямку Чорнобиль-Славутич під час проходження перевірки документів та огляду автомобіля на митному кордоні Республіки Білорусь в автомобілі митниками було виявлено схованку в ніші запасного колеса, де знаходилася каністра з дизельним паливом об'ємом 20 літрів. По факту порушення працівниками таможні «Комарин» були оформлені документи на затримання автомобіля та вилучення каністри з дизельним паливом об'ємом 20 літрів і автомобіля, який знаходився на балансі ДП «УЗФО ЧАЕС». Автомобіль був поставлений на майданчик тимчасового затримання на митному пункті «Комарин». Виходячи з викладеного, комісією встановлено факт використання водієм ОСОБА_3 службового транспорту у власних особистих цілях, що є грубим порушенням трудового законодавства та встановлених посадових обов'язків, визначених п.п 2.1.11, п.п. 2.1.15, п.п. 2.1.6 робочої інструкції 2РІ-ТрЦ, з якою він був особисто під розписку ознайомлений 05.12.2013 року, а також порушення трудової дисципліни, яке призвело до вилучення транспортного засобу Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1), який є державною власністю, знаходиться на балансі ДП УЗФО ЧАЕС та перебуває у оперативному управлінні підприємства.

За наслідками проведення службового розслідування комісією було запропоновано провести позаплановий інструктаж з усіма водіями ТрЦ на тему «Правила експлуатації та використання транспортних засобів, в тому числі правила перетину митного кордону Республіки Білорусь», а також було рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності водія ОСОБА_3 за порушення вимог робочої інструкції, зокрема, використання службового транспорту в особистих цілях та п.п.2.1.6; п.п. 2.1.11, п.п.2.1.15 Робочої інструкції водія (а.с.33-36).

Наказом ДП «УЗФО ЧАЕС» №43 від 17.02.2016 року водію ТрЦ ОСОБА_3 за порушення трудової дисципліни (грубе невиконання вимог п.п.2.1.6; п.п. 2.1.11, п.п.2.1.15 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів гаражу №2 «Острів» транспортного цеху2РІ-ТрЦ), використання службового транспорту в особистих цілях, що призвело до конфіскації транспортного засобу - автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1), оголошено догану (а.с.54).

Відповідно до п.2.1.6 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів гаражу №2 «Острів» транспортного цеху 2РІ-ТрЦ, з якою відповідач ознайомлений 05.12.2013 року, водій зобов'язаний забезпечувати належний санітарно-технічний стан транспортного засобу, справність обладнання відповідно до вимог стандартів з безпеки руху і охорони навколишнього середовища, а також безпечну і технічно правильну експлуатацію транспортного засобу підприємства відповідно до вимог Правил дорожнього руху, інструкції з будови та експлуатації автомобіля, інструкції з охорони праці. Як зазначено у п.2.1.11 Робочої інструкції, водій зобов'язаний контролювати правильність завантаження, розміщення і закріплення вантажів у кузові автотранспортного засобу. За змістом п.2.1.15 вказаної інструкції водій зобов'язаний знати порядок заповнення та оформляти дорожню документацію (а.с.38-42).

Згідно довідки ДП «УЗФО ЧАЕС» №01-1081 від 26.10.2016 року автомобіль Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) перебуває на балансі ДП УЗФО ЧАЕС, інвентарний номер 0068028(а.с.60).

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджено, що автомобіль Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) належав ДП «УЗФО ЧАЕС» (а.с.46).

01 квітня 2016 року на ДП «УЗФО ЧАЕС» було проведено інвентаризацію та складено інвентаризаційну опис №1 основних засобів, згідно якої виявлено відсутність автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1), вартість якого згідно даних бухгалтерського обліку становила 67082 гривень, та інвентаризаційний опис №2 товарно-матеріальних цінностей, згідно якої виявлено відсутність автошин балансовою вартістю 4400 гривень та акумулятора балансовою вартістю 823 гривні, а всього на загальну суму 5223 гривні (а.с.133-134).

Як вбачається з довідки про балансову вартість майна відповідно до наказу №879 від 02.09.2014 року «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань» і розпорядження №6 від 04.04.2016 року при виявленні нестачі та не встановленні відповідальної особи балансову вартість автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) шин в кількості 4 штуки та акумулятора віднесено на позабалансовий рахунок 072 в сумі 73025 гривень, де і рахується по даний час (а.с.132).

17 березня 2016 року відповідачу було вручено лист-вимогу ДП УЗФО ЧАЕС №08/09-43-01/281 від 17.03.2016 року про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, разом з висновком про вартість оціненого транспортного засобу, які він отримав 17.03.2016 року особисто, і яка залишилась невиконаною (а.с.56).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-3707-2-796.16 від 04 квітня 2017 року визначена ринкова вартість автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) станом на дату проведення експертизи з урахуванням стану автомобіля, наведеного в Акті оцінки технічного стану майна, яке пропонується до відчуження, з додатком №1 станом на 23.02.2016 року, затвердженого в.о. директора ДП «УЗФО ЧАЕС», яка становить 110090 грн. 62 коп. (а.с.179-186).

Згідно з наказом № 09-ос від 29.03.2017 року ОСОБА_3 звільнено з ДП «УЗФО ЧАЕС» на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.235).

Відповідно до довідки ДП «УЗФО ЧАЕС» №133 від 24.05.2017 року середньомісячна зарплата ОСОБА_3 на день звільнення склала 8053 грн. 36 коп. (а.с.234).

Довідкою ДП Чернігівське лісове господарство» №250 від 10.05.2017 року підтверджено, що ОСОБА_3 від 11.04.2017 року працює на посаді водія в Славутицькому лісництві ДП «Чернігівський лісгосп» (а.с.218-220).

Частиною першою статті 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством (ч.2).

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності (ч.3).

Тобто, як вірно зазначив суд першої інстанції, для притягнення працівника за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, необхідна наявність таких юридичних фактів: порушення працівником трудових обов'язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушеннями і шкодою та вина працівника.

Згідно з ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподiяну пiдприємству, установi, органiзацiї при виконаннi трудових обов'язкiв, працiвники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподiяно шкоду, несуть матерiальну вiдповiдальнiсть у розмiрi прямої дiйсної шкоди, але не бiльше свого середнього мiсячного заробiтку.

Як зазначено у ч.2 вказаної статті, матерiальна вiдповiдальнiсть понад середнiй мiсячний заробiток допускається лише у випадках, зазначених у законодавствi.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.02.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками» під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

При матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 Порядку обчислення середньої заробітної плати, а саме, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві (в установі, організації).

У судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених доказів встановлено, що 11 грудня 2015 року ОСОБА_3 на автомобілі Мерседес Бенц 308 Д здійснював перевезення працівників ДСП «ЧАЕС» згідно дорожнього листа №91319 по маршруту Славутич - ЧАЕС - Славутич. Після перетину кордону з Республікою Білорусь автомобіль прибув до кінцевого пункту - промислового майданчику ДСП «ЧАЕС». Під час здійснення маршруту автомобіля у зворотному напрямку Чорнобиль-Славутич під час проходження перевірки документів та огляду автомобіля на митному кордоні Республіки Білорусь в автомобілі митниками було виявлено схованку в ніші запасного колеса, де знаходилася каністра з дизельним паливом об'ємом 20 літрів, що належала особисто відповідачу.

За такі дії ОСОБА_3, який під час виконання своїх трудових обов'язків перевозив каністру з дизельним паливом об'ємом 20 літрів, що було його особистою власністю, в ніші запасного колеса службового автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) через митний кордон з Республікою Білорусь, було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.2.1.6, 2.1.11, 2.1.15 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів гаражу № 2 «Острів» транспортного цеху 2РІ-ТрЦ, що підтверджено наказом в.о. директора ДП «УЗФО ЧАЕС» від 17.02.2016 року № 43, який відповідачем не оскаржувався (а.с.54-55).

Також ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.14.1 Кодексу Республіки Білорусь про адміністративні правопорушення, яке полягало у переміщенні товару, що підлягав митному декларуванню через митний кордон Митного союзу з укриттям від митного контролю, тобто з використанням схованки, постановою суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 22.12.2015 року, залишеною без змін постановою Гомельського обласного суду від 12.02.2016 року, було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу з конфіскацією транспортного засобу Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1).

За ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, документи, що на території однієї з договірних сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з договірних сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших договірних сторін доказовою силою офіційних документів.

Отже, вина ОСОБА_3 у заподіянні шкоди позивачу, яка полягає у втраті транспортного засобу Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) встановлена постановою суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 22.12.2015 року, залишеною без змін постановою Гомельського обласного суду від 12.02.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.14.1 Кодексу Республіки Білорусь про адміністративні правопорушення, та згідно якої за вчинене відповідачем правопорушення конфісковано автомобіль, що перебував у власності позивача та знаходився на його балансі, а також наказом в.о. директора ДП «УЗФО ЧАЕС» №43 від 17 лютого 2016 року, яким притягнуто ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.2.1.6, 2.1.11, 2.1.15 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів гаражу № 2 «Острів» транспортного цеху 2РІ-ТрЦ за вказаних вище обставин.

При цьому суд вірно вважав встановленим, що заподіяння шкоди ОСОБА_3 позивачу відбулося під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач під час виконання трудових обов'язків рухався на автомобілі Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) згідно дорожнього листа №91319 і здійснював перевезення працівників ДСП «ЧАЕС» по маршруту: м. Славутич - АБК-1 ЧАЕС - м. Славутич. Відхилень від вказаного маршруту та здійснення перевезення працівників ДСП «ЧАЕС» на вказаному автомобілі, в якому знаходилася каністра з дизельним пальним об'ємом 20 літрів, що належала відповідачу, поза межами його робочого часу судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд вірно не погодився з доводами представників позивача, які полягають у тому, що шкода відповідачем спричинена не у зв'язку з виконанням ним своїх посадових обов'язків, а за межами їх виконання, тобто при використанні службового транспортного засобу в особистих цілях, а тому відповідач мав би нести відповідальність відповідно до норм цивільного права, оскільки вони не ґрунтуються на досліджених доказах.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку і не прийняв до уваги також і доводи представників позивача про те, що відповідач повинен нести повну матеріальну відповідальність на підставі п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України, так як шкоду підприємству завдано нестачею автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1), переданого працівникові в користування.

Так, згідно п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку, якщо шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Аналіз даної норми свідчить про те, що недостача (втрата) матеріальних цінностей, виданих працівникові як предмет праці або засіб праці, а також будь-яких інших предметів, виданих у користування працівникові, тягне повну матеріальну відповідальність. При визначенні кола предметів, що маються на увазі під формулюванням «інші предмети» слід розуміти не будь-які явища, а тільки ті, що можуть бути поставлені в один ряд з тими явищами, що названі конкретно. Тому в наведеному формулюванні п.5 ст.134 КзпП України під «іншими предметами» слід розуміти інші подібні предмети. До них в будь-якому разі не можна віднести предмети, що підпадають під категорію основних засобів.

Як вбачається з інвентаризаційного опису, копія якого долучена до матеріалів справи, транспортний засіб Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) обліковувався на ДП «УЗФО ЧАЕС» як основний засіб (а.с.133).

На підставі наведених доказів суд вірно погодився з доводами представника відповідача про те, що п.5 ч.1 ст.134 КЗпП України не застосовується до спірних правовідносин.

Конфіскацією автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) ДП «УЗФО ЧАЕС» заподіяно шкоду.

Розмір прямої дійсної шкоди встановлено висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-3707-2-796.16 від 04 квітня 2017 року, яким визначена ринкова вартість автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) станом на дату проведення експертизи - 110090 грн. 62 коп.

Доводи представника відповідача про те, що визначена висновком судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-3707-2-796.16 від 04 квітня 2017 року ринкова вартість автомобіля є завищеною, суд вірно вважав необґрунтованими і тому не прийняв до уваги.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності працівника за шкоду, заподіяну підприємству з його вини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку в тому, що ОСОБА_3 повинен нести матеріальну відповідальність відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що заподіяння шкоди підприємству ОСОБА_3 відбулося внаслідок порушення ним трудових обов'язків, передбачених п.2.1.6, п.2.1.11, п.2.1.15 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів гаражу № 2 «Острів» транспортного цеху 2РІ-ТрЦ, наявна пряма дійсна шкода, яка полягає у втраті підприємством автомобіля Мерседес Бенц 308 Д (державний номерний знак НОМЕР_1) внаслідок неправомірних дій відповідача, вина відповідача підтверджена постановою суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 22.12.2015 року, залишеною без змін постановою Гомельського обласного суду від 12.02.2016 року, та наказом в.о. директора ДП «УЗФО ЧАЕС» №43 від 17 лютого 2016 року, яким притягнуто ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.2.1.6, 2.1.11, 2.1.15 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів гаражу №2 «Острів» транспортного цеху 2РІ-ТрЦ.

Враховуючи, що розмір прямої дійсної шкоди перевищує розмір середнього місячного заробітку відповідача на день звільнення, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягала шкода в розмірі, що не перевищує розмір середнього місячного заробітку, і становила згідно довідки ДП «УЗФО ЧАЕС» №133 від 24.05.2017 року 8053 грн. 36 коп. (а.с.234).

На підставі наведених доказів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача суми спричиненої шкоди в розмірі 8053 грн. 36 коп. При цьому суд вірно не вбачав обставин, передбачених ст.137 КЗпП України, для зменшення розміру покриття шкоди.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача згідно ч.1 ст.88 ЦПК України судових витрат, пов'язаних з оплатою ним судової автотоварознавчої експертизи (а.с.223-225) в сумі 2120 грн. 04 коп., то, як вбачається з матеріалів справи, дана експертиза була призначена за клопотанням відповідача ОСОБА_3 і в матеріалах справи відсутні докази оплати ОСОБА_3 за її проведення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасування рішення в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, а в решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської атомної електростанції» задовольнити частково і скасувати рішення Славутицького міського суду Київської області від 29 травня 2017 року в частині стягнення з Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об'єктів Чорнобильської атомної електростанції» на користь ОСОБА_3 судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 2120 грн. 04 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк