Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.08.2017 Справа №607/4119/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

прокурора Табаки Ю.Б.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за позовом заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, посилаючись на те, що військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону в ході вивчення стану додержання бюджетного законодавства службовими особами військових формувань встановлено факт порушення законних інтересів держави щодо відшкодування витрат в сумі 3045000 гривень, у зв`язку із смертю військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 22 червня 2016 року вироком Тернопільського міськрайонного суду тернопільської області, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правоворушень, передбачених ч.1 ст.129 КК України та ч.2 ст.412 КК України та призначено йому покарання за вказаними статтями. За результатами проведених службових розслідувань по факту смерті військовослужбовців військової частини пп НОМЕР_1 , а також результатів досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що зазначені військовослужбовці загинули під час виконання обов`язків військової служби, що стало підставою для виплати рідним загиблих грошового відшкодування. Відповідно до ч.1,2 ст.16, ст.16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», а також порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №974, ІНФОРМАЦІЯ_2 07 травня 2015 року виплачено близьким родичам загиблого солдата ОСОБА_7 кошти на загальну суму 609000 грн. Крім цього, аналогічні виплати проведено: матері загиблого солдата ОСОБА_6 30 червня 2015 року на суму 609000 грн., родичам загиблого сержанта ОСОБА_4 30 червня 2015 року на суму 609 000 грн., родичам загиблого молодшого сержанта ОСОБА_3 30 червня 2015 року на суму 609 000 грн. Військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 загинули внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.412 КК України, що підтверджується вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2016 року. Правовою підставою для стягнення із відповідача виплаченої допомоги близьким родичам загиблих військовослужбовців є вимоги ч.1 ст.1166, ст.1191 ЦК України, якими регламентуються право зворотної вимоги особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи наведені обставини, просить стягнути із відповідача на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 майнову шкоду у розмірі 3 045 000 грн, завдану внаслідок скоєння злочину.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні його просить відмовити. В обгрунтування заперечень суду пояснив, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2016 року, який набрав законної сили, було задоволено цивільний позов та стягнуто із нього на користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 грошові кошти на суму 101892,12 гривень, а також на користь військової частини польова пошта НОМЕР_2 грошові кошти на суму 40456 грн. 46 коп.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.129 КК України, ч.2 ст.412 КК України на призначено йому з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Крім цього, цивільний позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 грошові кошти на суму 101892,12 гривень та на користь військової частини польова пошта НОМЕР_2 грошові кошти на суму 40426,46 грн.

Як вбачається із зазначеного вироку, «… ОСОБА_2 близько 1 години 01 лютого 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в одному з насетів військової частини НОМЕР_1 вказаного польового табору, отримавши по телефону повідомлення про важке поранення свого товариша у районі проведення антитерористичної операції, повідомив присутнім у наметі військовослужбовцям про те, що боїться та не бажає їхати до району проведення АТО, мотивуючи це загибеллю військовослужбовців. Таку свою позицію ОСОБА_2 біля входу у намет також виказав військовослужбовцю військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдату ОСОБА_8 , який з нею не погодився, вважаючи, що всі військовослужбовці зобов`язані їхати до району проведення АТО для виконання обов`язків військової служби. Будучи невдоволеним такою відповіддю солдата ОСОБА_8 , сержант ОСОБА_2 , діючи умисно, направився до свого намету, де взяв автомат АКС-74, в якому запобіжник вже був приведений у бойове положення, а патрон знаходився в патроннику, після чого підійшов впритул до солдата ОСОБА_8 та вчинив відносно нього погрозу вбивством шляхом демонстрації останньому зброї, яку ОСОБА_9 направив в бік солдата ОСОБА_8 , а в подальшому здійснив два постріли угору, чим створив реальні підстави побоюватися цієї погрози. У подальшому присутніми при цьому військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 було роззброєно. Крім того встановлено, що сержант ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , діючи із злочинною самовпевненістю, на порушення вимог ч.2 ст.21 Кодексу цивільного захисту України, п.5.2.12 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року №126 та вимог статутів Збройних Сил України, близько 02 години 10 хвилин 01 лютого 2015 року, знаходячись в наметі свого підрозділу на території зазначеного польового табору, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 , бажаючи нагріти приміщення намету, будучи обізнаним про встановлений порядок та умови розпалювання опалювальної печі, діючи із злочинною самовпевненістю, в порушення вимог законодавства недбало поставився до виконання на нього обов`язків з пожежної безпеки та залишивши поряд із опалювальною піччю пластмасову ємність із 20 літрами легкозаймистої речовини, плеснув в топковий отвір пічки цю легкозаймисту речовину, що зумовило її різке займання та потрапляння на пластмасову ємність із вказаною легкозаймистою речовиною і її спалаху, а у подальшому до пожежі у всьому наметі, під час якої полум`я поширилось на чотири сусідні намети військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Внаслідок пожежі від отриманих опіків загинули 6 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 : молодший сержант ОСОБА_3 , сержант ОСОБА_4 , солдати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 в ОСОБА_5 , а також спричинено інші тяжкі наслідки у вигляді заподіяння військовослужбовцям військових частин польова пошта НОМЕР_2 і польова пошта НОМЕР_1 тілесних ушкоджень, а саме: тяжких тілесних ушкоджень солдату ОСОБА_11 , середньої тяжкості тілесних ушкоджень старшим солдатам ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та солдатам ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , легких тілесних ушкоджень молодшому лейтенанту ОСОБА_15 , старшим солдатам ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 та солдатам ОСОБА_19 і ОСОБА_20 . Також під час пожежі знищено зброю, бойові припаси та інше військове майно військових частин польова пошта НОМЕР_1 та польова пошта НОМЕР_2 ,… усього на загальну суму 142 348,58 грн…».

В силу вимог ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених із військової служби від 02 квітня 2015 року №12 та наказу т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.05.2015 року №164 агд, на підставі поданих документів батьку та матері загиблого старшого солдата ОСОБА_7 ОСОБА_21 та ОСОБА_22 призначені виплати у розмірах 304500 грн. кожному на загальну суму 609000 грн, які їм виплачені ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно платіжних доручень №487 та №488 від 07 травня 2015 року.

Крім цього, згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 червня 2015 року №299агд матері загиблого солдата ОСОБА_6 ОСОБА_23 призначено виплату в сумі 609000 грн., які їй виплачені Тернопільським обласним військовим комісаріатом згідно платіжного доручення №740 від 30 червня 2015 року.

Також, згідно протоколу засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених із військової служби від 29 травня 2015 року №15 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.06.2015 року №228 агд, на підставі поданих документів батьку та матері загиблого солдата ОСОБА_5 ОСОБА_24 та ОСОБА_25 призначені виплати у розмірах 304500 грн. кожному на загальну суму 609000 грн., які їм виплачені ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно платіжних доручень №738 та №739 від 30 червня 2015 року.

Аналогічні виплати згідно протоколу засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених із військової служби та наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначені батьку, матері та дружині загиблого сержанта ОСОБА_4 ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 у розмірах 152500 грн., 152500 грн., 304500 грн. відповідно на загальну суму 609000 грн., які їм виплачені ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно платіжних доручень №733, 734 та 735 від 30 червня 2015 року, а також матері та дружині загиблого молодшого сержанта ОСОБА_3 ОСОБА_29 та ОСОБА_30 у розмірах 203000 грн. та 406000 грн., відповідно на загальну суму 609000 грн., які їм виплачені ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно платіжних доручень №485,486 від 30 червня 2015 року.

Усього членам сімей загиблих військовослужбовців військової частини пп НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 виплачені грошові кошти на загальну суму 3045000 гривень.

В силу вимог ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; 4) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; 5) встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; 6) встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві; 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Статтею 16-1 зазначеного Закону, в редакції, що діяла на момент призначення та виплати допомоги, передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Стаття 16-2 зазначеного Закону встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону; б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частиною 1 статті 16-3 вказаного Закону передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16 1 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, (надалі Порядку) затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Відповідно до п.4,5 зазначеного Порядку в редакції чинній на момент проведеної виплати, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті військовслужбовця та резервіста, якщо смерть настала: 1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві військовозобов`язаним та резервістом, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктами 12, 13, 14, 16 зазначеного Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Матеріальну відповідальність військовслужбовців за шкоду, заподіяніу державі регламентовано Положенням про матеріальну відповідальність військовслужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року. Ним зокрема встановлено, що зазначене положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовслужбовців і призваних на збори військовоозобов`язаних, винних у хзаподіянні шкоди державі під час виконання нимим службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Пунктом 2 зазначеного Положення передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, устнов, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі військових частин) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Вйськове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, зхімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

В силу вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

Згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регрессу) до винної особи у розмірі виплаченого відшклдування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22 який набрав законної сили, задоволено цивільний позов до ОСОБА_2 , яким стягнуто із останнього в користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 грошові кошти на суму 101892,12 гривень та на користь військової частини польова пошта НОМЕР_2 грошові кошти на суму 40426,46 грн., як вартість матеріального збитку зазначеним військовим частинам, на підставі поданих розрахунків, завданих внаслідок вчинення ним злочину. Таке відшкодування як вбачається із зазначеного вироку проведено на підставі «…відповідно до довідок розрахунків військовій частині спричинено матеріального збитку на суму 101892,12 гривень; військовій частині НОМЕР_2 спричинено матеріального збитку на суму 40456,46 гривень..».

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, а також оцінивши та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки вважає, що із ОСОБА_2 уже було стягнуто розмір заподіяної ним прямої дійсної шкоди, завданої військовим частинам, унаслідок вчиненням ним кримінальним правопорушенням. При цьому суд вважає, що заподіяна шкода на думку позивача, яка полягає у проведенні із бюджету виплат одноразової допомоги членам сімей загиблих військовослужбовців, внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, у розмірі 3 045 000 гривень, не є прямою дійсною майновою шкодою у розумінні ст.1166 ЦК України, а також визначеною Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року, а лише гарантованою державою соціальною виплатою (одноразовою допомогою) зазначеним категоріям громадян, зокрема Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка виплачується у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 45, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан