Справа №295/8866/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

при секретарі Давиденко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначив, що між відповідачем та третьою особою, 19.06.2006 року було укладено кредитний договір. Для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між позивачем та відповідачем було укладеного договорі поруки. Проте, позивач даний договір поруки не підписувала, тому просить визнати його недійсним та поновити строки для зверення з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази по справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

19.06.2006 року ОСОБА_3 уклала кредитний договір № 014/5550/74/81705 з відповідачем. В цей же день, на забезпечення виконання кредитного договору було укладено договір поруки ( № Р014/5550/74/81705/2) між ОСОБА_1 та відповідачем.

Позивач просить визнати Договір поруки від 19.06.2006р. недійсним на підставі ст. 203 ЦК України, оскільки волевиявлення позивача як позичальника в момент укладення правочину не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, спірний договір позичальник не підписував.

Як вбачається з висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1/176 від 24.04.2017 року, підписи від імені ОСОБА_1 на договорі поруки № Р014/5550/74/81705/2 від 19.06.2006 року, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1.

Відповідно до п. 8 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 9 листопада 2009 року, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Згідно ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Крім того, у відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» в п. 8 якої зазначено, що суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна зі сторін його не підписувала, визнає цей договір недійсним за нормами ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України (підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення).

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту свого права зокрема може бути визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.1,2 ст. 16 ЦК України).

Керуючись ст.ст. 15,16,203, 215, ЦК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 3, 4, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки Р014/5550/74/81705/2 від 19.06.2006 року, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1.

Стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ідентифікаційний код 14305909) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 580, 00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слюсарчук Н. Ф.