У х в а л а

іменем україни

23 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, на обґрунтування якого зазначав, що він є власником частини житлового будинку по АДРЕСА_1, власником іншої частини будинку є відповідач. ОСОБА_6 на праві власності належить земельна ділянка, на якій збудовано вказаний будинок. Через неприязні відносини сторони не можуть в добровільному порядку здійснити розподіл земельної ділянки, а тому позивач просив суд розподілити земельну ділянку по другому варіанту додатку 9 до висновку експерта № 351/016 від 29 липня 2016 року, виділити йому у власність частину земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку», що обмежена точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-1; встановити на його користь сервітут відповідно до другого варіанту розподілу земельної ділянки додаток 10 до висновку експерта №351/016 від 29 липня 2016 року з правом встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд на частину земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка пропонується ОСОБА_5 площею 0, 10 кв. мі обмежена точками 1-2-3-4-5-6-7-1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2017 року, позов задоволено.

Розділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0, 10 га, що належить на праві власності ОСОБА_5, виділено у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно додатку № 9 до висновку експерта № 351/016 від 29 липня 2016 року, що обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-1.

Встановлено сервітут «права встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд» на користь ОСОБА_4 на частину земельної ділянки з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку», яка пропонується ОСОБА_5 площею 0, 10 кв. м, формою неправильного багатокутника і обмеженого поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-1 другого варіанту розподілу земельної ділянки додаток № 10 висновку експерта № 351/016 від 29 липня 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки спірна земельна ділянка надавалася ОСОБА_5для будівництва і обслуговування будинку, який сторони збудували під час спільного проживання за спільні кошти, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2015 року було проведено розподіл між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по Ѕ чистини, а тому на дві відповідні частини підлягала і розподілу земельна ділянка відповідно до ст. 120 ЗК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

Ю.Г.Іваненко

О.В.Ступак