УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 30 серпня 2005 року між ним таПублічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено договір № 418415 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, строк дії якої обмежено серпнем 2006 року. Строк дії ліміту відповідає строку дії картки. Проценти за користування кредитним лімітом підлягають сплаті щомісячно в строк до 30 числа кожного місяця. 30 серпня 2005 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої визначено розмір кредитного ліміту у сумі 5 тис. доларів США, а також встановлено базову відсоткову ставку у розмірі 13,2 % річних.

03 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості, що в гривневому еквіваленті з урахуванням витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису, становить 278 755 грн 12 коп.; строк, за який провадиться стягнення, 10 років 2 місяці 6 днів, а саме з 30 серпня 2005 року по 05листопада 2015 року. 04серпня 2016 року Деснянським РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання вказаного зазначеного виконавчого напису. 27 серпня 2016 року ОСОБА_2 отримав постанову Деснянського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса від 03 грудня 2015 року, відповідно до якої позивач зобов'язаний до 11 серпня 2016 року сплатити борг у розмірі 278 755 грн 12 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішеннямапеляційного суду м. Києва від 25 травня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено.

Визнано виконавчий напис від 03 грудня 2015 року № НАС 991585, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 278 755 грн 12 коп. таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Задовольняючи указаний позов, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212, 303, ЦПК України, а також встановивши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Зокрема, на підставі наявних у справі доказів суд дійшов правильного висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії з пропуском трирічного строку вимоги, а тому виконавчий напис, вчинений нотаріусом із пропуском цього строку, є таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 212 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржуване рішення апеляційного суду містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам ст. ст. 213-215, 303, 316 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Таким чином, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду вбачається, що під час розгляду зазначеного позову суд правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованих висновків по суті вирішеного спору.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк»у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак