Справа № 203/1170/17
29 серпня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Булеці А.В.
за участю представника позивачки - ОСОБА_1
представника третьої особи - Астахової Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Центральної районної у м.Дніпрі ради, про надання згоди на виготовлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон без згоди батька,-
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що в 2012 році познайомилась з відповідачем, з яким з червня 2014 року почали проживати разом однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син ОСОБА_5 З листопада 2016 року стосунки з відповідачем було припинено та вона разом із сином переїхала проживати до своїх батьків. З часу припинення сімейних стосунків відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. Крім того, відповідач ухиляється від надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон та виготовлення необхідних для цього проїзних документів на дитину, чим чиніть перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. З урахуванням цього, позивачка просила суд надати їй тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон без дозволу та супроводу батька до повноліття дитини, а також на виготовлення документів для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди відповідача.
В судовому засіданні представник позивачки зазначив про підтримання останньої заявлених вимог про надання дозволу на виготовлення проїзних документів для тимчасового виїзду дитини за кордон без згоди батька. В іншій частині просив залишити позовні вимоги без розгляду.
Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив.
Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог, підтриманих позивачкою, не заперечував.
З урахуванням зазначеного, думки представників позивачки та третьої особи, судом у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача, в заочному порядку.
Заслухавши пояснення представника позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання в них народилась дитина - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення сторонами шлюбних відносин, залишився проживати разом із позивачкою.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Частиною 3 ст.313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та п.1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152 (далі - Порядок), документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Згідно п.п.2 п.7 Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності, при виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини.
У ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що дитина постійно, протягом тривалого часу проживає разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_3, знаходиться на її вихованні та утриманні, виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам та є доцільним з точки зору її виховання, розвитку та відпочинку, відповідач своєю бездіяльністю чинить перешкоди та унеможливлює отримання необхідних для цього документів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та слід надати позивачці дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі території України малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_4
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню сплачений останньою при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст.ст.7,150,154 СК України, ст.313 ЦК України, ст.ст.3,10,11,58-60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Центральної районної у м.Дніпрі ради, про надання згоди на виготовлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за межі території України малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька дитини - ОСОБА_4.
Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 судовий збір в сумі 640 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.Ю.Казак