Справа № 752/8097/17
Провадження № 2/752/3633/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.08.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Чечельницького В.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215, 367 ЦПК України, суд -

Встановив

19.04.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина за минулий час у розмірі 2 538,48 грн., які не були добровільно сплачені до звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у примусовому порядку.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 07.09.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 911.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також зазначила, що через постійні конфлікти та суперечки спільне подружнє життя стало неможливим та нестерпним, внаслідок чого, шлюбні відносини фактично припинилися з жовтня 2015 року, з того часу вони з відповідачем проживають окремо.

Вказала, що переконана у тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі.

Також зазначила, що після фактичного припинення шлюбних відносин, малолітній син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні, в той час як відповідач надає допомогу в утриманні спільної дитини вкрай рідко, ним було проігнороване й останнє звернення про часткову компенсацію витрат на потреби дитини.

За таких обставин, посилаючись на те, що відповідач за освітою кухар, має досвід роботи більше семи років, працевлаштований, не має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків, не значиться боржником згідно виконавчих документів, та зважаючи на те, що позивачу невідомий розмір заробітної платні відповідача, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача 2 538,48 грн. аліментів на утримання дитини, які позивач просила сплатити добровільно, направляючи листа про часткове відшкодування коштів, витрачених на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття визнав частково у розмірі 888,00 грн., проти вимог про стягнення аліментів за минулий час у розмірі 2 538,48 грн. заперечував. Зазначив, що відповідач не заперечує того, що у нього є обов'язок утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, крім того відповідач в силу матеріальних можливостей надає і буде надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що підтверджується, зокрема, тим, що відповідач здійснював сплату за харчування дитини в дитячому закладі у грудні 2016 року на суму 726,64 грн., у березні 2017 - 4455, 36 грн., у квітні 2017 року - 375,04 грн., у червні 2017 року - 539,12 грн., крім того, 03.04.2017 року придбав «Дитячий подарунковий сертифікат на 500 грн.» у зв'язку з Днем народження сина та у березні 2017 року - самокат на суму 780 грн., здійснював перекази грошових коштів позивачці 25.03.2017 року на суму 300,00 грн. та 06.05.2017 року на суму 700,00 грн., а також інші витрати, які не може підтвердити документально. Також при визначенні розміру аліментів просив врахувати стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є безробітним та перебуває на обліку як безробітний в Голосіївському РЦЗ у м. Києві з 16.05.2017 року, а також вимушений здійснювати лікування постановленого діагнозу «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Концентрична гіпертрофія ЛШ за даними ЕхоКГ від 31.03.17 2 ст., кризовий перебір. Неускладнений гіпертрофічний криз 30.03.17. Ризик 2. СН І ст. Хронічний панкреатит, ст. ремісії. Сечосольовий діатез. Варикозне розширення вен нижніх кінцівок». Також зауважив, що позивач не погоджувала з відповідачем необхідність та розмір витрат, які вже здійснено нею, а відповідач в силу матеріального становища не може покрити витрати, які з ним не було погоджено.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов в частині вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за минулий час обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а в частині стягнення аліментів до досягнення дитиною поноліття - таким, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, 07.09.2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 911, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 (а.с. 18).

Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 (а.с. 20).

Як встановлено судом з позовної заяви та визнано стороною відповідача, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі фактично припинено, спільне господарство не ведеться, позивач та відповідач проживають окремо, відновлення подружніх відносин та збереження сім'ї не бажають та вважають неможливим.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, так як визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки розлад в сім'ї носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, сторони не вважають можливим примирення подружжя, та з огляду на визнання стороною відповідача позову в частині розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також стороною відповідача не заперечувалося, що малолітній ОСОБА_4 після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні.

Частиною 1 ст. 180 СК України визначено, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 вказаної статті, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З доказів наданих позивачем, оригінали яких було досліджено судом у судовому засіданні, встановлено, що позивачем у лютому 2017 року було понесено витрати на утримання сина у загальному розмірі 5 076,96 грн., що підтверджується нефіскальним чеком № 433 від 22.02.2017 року (а.с. 10), квитанцією до прибуткового касового ордеру № 50 від 15.02.2017 року (а.с. 11), товарним чеком № 18 від 18.02.2017 року (а.с. 12), квитанцією № 1284301BCF від 21.02.2017 року (а.с. 14), нефіскальним чеком № 0076 від 22.02.2017 року (а.с. 15).

Також судом встановлено, що позивачем вживалися заходи з метою одержання аліментів на утримання малолітнього сина до пред'явлення позову до суду, що підтверджується листом про часткове відшкодування коштів витрачених на утримання неповнолітньої дитини, який згідно зворотнього рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було особисто вручено ОСОБА_3 28.03.2017 року (а.с. 7-9, 16-17).

За таких обставин, враховуючи, що на батьків в рівній мірі покладається обов'язок по утриманню дитини, а позивачем надано докази вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача до пред'явлення відповідного позову до суду, тобто за минулий час, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених останньою витрат на утримання спільної дитини у лютому 2017 року, тобто у розмірі 2 538, 48 грн. (5 076,96 грн. / 2).

Посилання сторони відповідача на ту обставину, що позивачем не було погоджено з відповідачем розмір та необхідність понесених витрат на утримання спільного сина, не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку утримувати сина.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно з для пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, суд має зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В ході судового розгляду судом з'ясовано, що ОСОБА_3 непрацевлаштований та перебуває на обліку як безробітний в Голосіївському РЦЗ в м. Києві з 16.05.2017 року, а також, що останньому призначено виплату допомоги по безробіттю з 23.05.2017 року (а.с. 40).

Відтак у суду наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує докази надані стороною відповідача, які підтверджують, що стан здоров'я відповідача, якому згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4846 (а.с. 50) постановлено діагноз - «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Концентрична гіпертрофія ЛШ за даними ЕхоКГ від 31.03.17 2 ст., кризовий перебір. Неускладнений гіпертрофічний криз 30.03.17. Ризик 2. СН І ст. Хронічний панкреатит, ст. ремісії. Сечосольовий діатез. Варикозне розширення вен нижніх кінцівок», а також матеріальне становище відповідача який є безробітним.

Визначаючи розмір аліментів, який має бути стягнутий на утримання малолітньої дитини, суд вважає можливим з урахуванням вищенаведених обставин стягувати з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина аліменти у розмірі 2 500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому судом враховуються посилання сторони відповідача, що згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей від 6 до 18 років з 1 травня - 1777 гривень, а отже, половина вказаного складає 888, 50 грн.

Однак, згідно матеріалів справи, зокрема відповіді на запит відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА в м. Києві (а.с. 25), вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до інформації наданої Головним управлінням статистики ум. Києві, вбачається, що середньомісячна номінальна заробітна плата за видами економічної діяльності за період з січня по червень 2017 року становить 10 428, 50 грн.

Таким чином, суд виходячи з інтересів дитини, а також враховуючи баланс інтересів між забезпеченням належного рівня життя малолітньої дитини та стану здоров'я та особи відповідача, вважає, що останній має можливість влаштуватись на роботу та заробити в регіоні, в якому проживає, грошові кошти, з яких 2 500,00 грн. щомісячно виділяти на утримання своєї дитини.

При цьому визначений судом розмір аліментів, не поставить в скрутне становище відповідача, та забезпечить мінімальний рівень для існування дитини.

Та обставина, що відповідач на разі не працевлаштований та перебуває на обліку як безробітний в Голосіївському РЦЗ в м. Києві, не звільняє останнього від його обов'язку утримувати власну дитину.

Посилання сторони відповідача на те, що розмір аліментів має складати 888 грн., не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки присудження аліментів в такому призведе до порушення прав дитини, яка не отримуватиме кошти для належного розвитку, а також до порушення рівності у обов'язку кожного з батьків утримувати дитину, оскільки за таких обставин увесь тягар утримання дитини буде покладено на позивача як матір дитини.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, позивачем понесемо судові витрати за позовною вимогою про розірвання шлюбу.

Таким чином, У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 640 грн. та на користь держави у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215, 367 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований 07.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 911.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2017 року і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 2538 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за позов про стягнення аліментів в розмірі 640 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя