АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/6859/16-ц Головуючий суддя І інстанції Колодяжна І. М.
Провадження № 22-ц/790/2417/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, пов'язані із застосуванням Закону України "Про захист прав споживачів"
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І. Кругової С.С.,

за участю секретаря - Леськів Е.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Дочірнього підприємства «А.Є.Т. Джоін ап.!» про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2015 року вона уклала з відповідачем ФОП ОСОБА_1 договір про туристичне обслуговування, за умовами якого придбала для себе та своєї сім*ї відпочинок та авіаперельот Харків - Шарм-Ель-Шейх - Харків. Відпочинок повинен був відбутися з 21 травня 2015 року по 31 травня 2015 року. Згідно договору на туристичне обслуговування ФОП ОСОБА_1 (Відповідач 1) діє від імені та по дорученню Туроператора - Джойн Ап - (Відповідач 2). У той же ж день, 15 травня 2015р., позивач передала ФОП ОСОБА_1 в якості передоплати частину грошових коштів у розмірі 4 540 грн. для бронювання зазначеного туру. 19 травня 2015 року вона передала ФОП ОСОБА_1 залишок грошових коштів на суму 29 056 грн. В призначену дату позивач зі своєю родиною прибула до аеропорту. Проте, вона та її родина не були прийняті до перевезення на рейсі PS 7011 Харків-Шарм - Ель-Шейх. Родині позивача було відмовлено у реєстрації та перельоті. В аеропорту позивачеві видали довідку, згідно якої повідомили, що у зв'язку з тим , що термін дії її паспорту та її чоловіка закінчується у серпні 2015 року (менш ніж 6 місяців), що необхідно для в'їзду у Єгипет, тому позивача та її родину не допустили до перельоту.

Позивач вказує, що при укладанні договору про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_1 працював з документами позивача та будь - яких зауважень не пред'являв. Не повідомляв позивача, що у її випадку, а саме закінчення терміну паспорту у серпні 2015 року, у родини позивача можуть виникнути будь - які проблеми та вона не зможе перетинати кордон України. Більше того, ознайомившись з документами позивача ФОП ОСОБА_1 запропонувала укласти договір та оплатити послуги. Позивачеві не було надано повної та вичерпної інформації про придбаний Турпродукт, в тому числі і про основні вимоги, пропонованих до оформлення виїздних/в*їздних документів (паспорт, дозвіл, віза на в*їзд/ виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі інформацію щодо термінів їх оформлення. Враховуючи характер укладеного договору, саме на ФОП ОСОБА_1 було покладено обов'язок перевірити відповідність наданих Позивачем документів законодавству країни тимчасового перебування (у даному випадку Арабська Республіка Єгипет) та не допустити бронювання послуг за насамперед недійсними паспортам.

Таким чином, відпочинок родини позивача із-за недбалості ФОП ОСОБА_1 був зіпсований. 22 травня 2015 року позивач особисто прийшла до офісу ФОП ОСОБА_1 з вимогою повернути сплачені за відпочинок грошові кошти, але отримала відмову. 27 травня 2015 р. позивачем була надана ФОП ОСОБА_1 письмова претензія про повернення коштів у сумі 33 596,00 грн. 28 травня 2015 р. ФОП ОСОБА_1 повернув позивачеві лише 6 810,00 грн. Позивач надіслала на адресу ФОП ОСОБА_1 претензію про повернення коштів, однак, вимоги позивача ігноруються. Крім того, позивачеві та її родині завдано моральну шкоду, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг, поглиблених неможливістю оздоровити дитину у моря. Моральні страждання збільшувалися тоді, коли ФОП ОСОБА_1 неодноразово, протягом тижня, в грубій формі відмовляв у поверненні грошей, а потім взагалі почав ігнорувати позивача.

Після уточнення позовних вимог позивач остаточно просила стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Дочірнього підприємства «А.Є.Т. Джоін ап!» матеріальні збитки у розмірі 26 786 гривень та моральну шкоду у розмірі 28 500 гривень.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 26 786 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує не те, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 1 ст. 14 ЦПК України, оскільки було розглянуто повторно по суті справу між тими самими сторонами, про той самий предмет. Наголошує, що позивачем не було надано до матеріалів справи довідку аеропорту відповідно до якої їй та членами її родини було відмовлено в реєстрації на рейс PS 7011 25.01.2015 року. Зазначає, що судом було порушено вимоги ст. 20,33 Закону України «Про туризм», та ст. 15,19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування та звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2015 року турагент - ФОП ОСОБА_1, яка діяла від імені та за дорученням туроператора «Джойн АП», та ОСОБА_2 уклали договір про туристичне обслуговування (надалі Договір). За умовами Договору турагент, діючи від імені та за дорученням туроператора, за встановлену в договорі плату, зобов'язався надати туристу комплект туристичних послуг, а саме: проживання в готелі Continental Plaza, тип номера Standard, дата заїзду/виїзду 21/05 - 28/05, харчування: все включено, додаткові послуги: авіа переліт: Харків - Шарм-Ель-Шейх - Харків, трансфер: аеропорт-готель-аеропорт. Послуги мали бути надані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. п. 2 Договору вартість замовленого туристом туристичного продукту склала 1 480,00 доларів, що за курсом 22,7 склало 33 590,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2015 року ОСОБА_2 передала ФОП ОСОБА_1 4 540 гривень у якості предоплати, а 19 травня 2015 року - 29 560 гривень залишку.

Пунктом 6.1 статті 6 договору про реалізацію тур продукту за №5195/15, укладеного 07.05.2015 року між ДП «А.Є.Т. Джоін ап!» та ФОП ОСОБА_1, передбачено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобов'язань за договором однією зі сторін сторона, що порушила своє зобов'язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.1.3 статті 3 даного договору передбачено обов'язок туроператора проводити бронювання туристичних послуг згідно з прийнятими до виконання замовленнями.

Замовлення туристичного продукту згідно даного договору, здійснюється за допомогою системи онлайн бронювання. При здійсненні бронювання туристичної послуги, замовник повинен вказати властивості туру, ім'я, прізвище споживачів, дати отримання послуг, а також серію, номер та дату до якої дійсний закордонний паспорт споживача

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України).

Згідно ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1ст. 212 ЦПК України).

За змістом ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Позивач вказує, суд першої інстанції вважав встановленим, що 21 травня 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не були прийняті на рейс Харків - Шарм-Ель-Шейх PS 7011 у зв*язку із тим, що строк дії їх паспортів закінчувався менше, ніж через шість місяців.

Між тим, ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 посилається на довідку аеропорту про не допуск родини позивача до перельоту, однак належним чином посвідченої довідки щодо цих обставин матеріали справи не містять.

Довідкою позивач вважає копію електронної переписки від імені директора представництва в аеропорту Харків Міжнародних Авіаліній України (а.с. 90). Між тим, зазначений аркуш ніким не підписаний, не посвідчений, невідомо ким складений, його дійсність не підтверджена.

Колегія суддів сприяла сторонам у з*ясуванні обставин справи, за клопотання відповідача з ПАТ «Міжнародні авіалінії України» було витребувано інформацію, що стосується предмету доказування.

Однак, згідно відповіді АТ «Авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» від 27.07.2017 року рейс PS 7011-21.05.15 є чартерним рейсом. Згідно з архівними даними та зібраними матеріалами встановлено, що вищезазначені пасажири містяться в списку пасажирів чартерного рейсу. Проте, підтвердити або спростувати їх присутність на зазначеному чартерному рейсі наразі не є можливим. Оскільки, всі терміни обробки та зберігання підтверджуючої документації сплили (2 роки - спеціальні строки давності, встановлені положеннями ст. 29 Варшавської Конвенції - 1929 та ст. 35 Монреальської Конвенції - 1999, за правилами ст. З Повітряного кодексу України).

Отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що родину позивача не допустили до перельоту, доказів того хто саме їх не допустив та доказів того, що до перельоту їх не допустили саме через те, що строк дії їх паспортів закінчувався менше, ніж через шість місяців, а не з інших причин.

Клопотань про витребування інших доказів, про допит свідків сторони не заявляли.

За таких обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є недоведеність обставин, які суд вважав встановленими. Необхідно ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 збитків - скасувати та у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова