У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: представника особи. яка подала апеляційну скаргу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління на ухвалу Острозького районного суду від 16 червня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління на дії державного виконавця Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання незаконною і скасування постанови про повернення виконавчого листа,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Острозького районного суду від 16 червня 2017 року Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління (далі - ПАТ "Державний ощадний банк України" або банк) відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання до суду скарги на постанову від 22.03.2017 року про повернення виконавчого листа стягувачу.

Залишено без розгляду скаргу банку на дії державного виконавця Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - державний виконавець) про визнання незаконною постанови про повернення виконавчого листа.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі стягувач покликався на її необґрунтованість через порушення судом норм процесуального права та Закону України "Про виконавче провадження".

На її обґрунтування зазначав про підставність його доводів щодо поважності пропуску строку на оскарження постанови державного виконавця. Так, оскаржувану постанову банком було отримано 5 квітня 2017 року, останній день на подання скарги на постанову державного виконавця припадав на вихідний день, а тому в перший робочий день, тобто 18 квітня 2017 року, скаргу було підписано та подано до канцелярії банку. Реєстрація документа підтверджується штампом вихідної документації, копія реєстру відправленої поштової кореспонденції додається.

При цьому поза увагою суду залишилось те, що скаржником було подано клопотання про поновлення строку на подання скарги щодо дій державного виконавця.

На його думку, норми ст. 70 ЦПК України не вважають строк пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, документи чи грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Також виконавче провадження завершено на порушення п.2 п.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", адже Територіальний сервісний центр № 5641 РСЦ МВС України ствердив, що за боржником зареєстровано транспортний засіб: ИЖ 2715, д/н НОМЕР_1. Однак державним виконавцем не було вжито усіх дій щодо примусового виконання рішення суду та повернуто виконавчий документ, не звернувши стягнення на наявний транспортний засіб.

З цих підстав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи банку, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції правильно виходив з факту пропуску скаржником без поважних причин строку звернення до суду, передбаченого для оскарження постанови державного виконавця. Тому обґрунтовано залишив скаргу Рівненського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" без розгляду.

Як вірно встановлено судом, на виконанні Острозького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходився виконавчий лист ВП №36872906, за яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ "Державний ощадний банк України"62 779, 14 гривень заборгованості за кредитним договором (а.с. 8, 11-11, зв.). Виконавчий лист видано на підставі рішення Острозького районного суду від 29 вересня 2009 року, що набрало законної сили, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь банку 62 779, 14 гривень боргу та 627, 79 гривень державного мита, 250 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 5-7).

22 березня 2017 року постановою державного виконавця Острозького районного відділу державної виконавчої служби виконавчий лист повернуто стягувачу (а.с. 10-10, зв.).

Вважаючи постанову державного виконавця такою, що порушує права та інтереси банку, 19 квітня 2017 року стягувач звернувся до Острозького районного суду зі скаргою, де просив поновити пропущений строк звернення до суду, визнати незаконною і скасувати дану постанову державного виконавця (а.с. 1-4).

Між тим, згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З роз'яснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. третьому пункту 16 своєї постанови від 07.02.2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи держаної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", вбачається, що такі строки (звернення в суд зі скаргою - колегія суддів) є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважаться обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Приходячи до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, колегія суддів ураховує вимоги ч. 2 ст. 72 ЦПК України, за положенням якої документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Наведені стягувачем обставини як підстава для поновлення процесуального строку звернення зі скаргою районним судом правильно визнано такими, що не заслуговують на увагу і з ними погодитися не можна.

Так, 5 квітня 2017 року державним виконавцем повернуто виконавчий лист ВП №3682906 банку, про що винесено відповідну постанову. Десятиденний строк, встановлений ст. 385 ЦПК України для звернення зі скаргою в суд, закінчився 15 квітня 2017 року, тобто в суботу.

Згідно із ч.ч. 3, 6 ст. 70 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього неробочий день.

Строк не вважаться пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Оскільки 15 і 16 квітня 2017 року в розумінні ст. 67 КЗпП України є вихідними днями, тому останнім днем для подання ПАТ "Державний ощадний банк України" скарги було 17 квітня 2017 року. Натомість відбитком штемпеля на поштовому конверті стверджено про подання стягувачем скарги 19 квітня 2017 року, тобто за межами визначеного процесуальним законом строку.

Щодо доводів апеляційної скарги про існування поважних причин для подання скарги, то колегія суддів з ними не погоджується. Так, банк посилається на те, що скаргу було підписано та здано до канцелярії Рівненської філії ПАТ "Державний ощадний банк України" 18 квітня 2017 року. Однак скаргу безпосередньо відправлено з дводенним пропуском - наступного дня, тобто 19 квітня 2017 року.

Будь-яких доказів про поважність причин пропущення процесуального строку на подання скарги стягувачем надано не було, а апеляційним судом не було здобуто.

За таких обставин суд обґрунтовано відмовив у поновленні строку для подання банком скарги та залишив без розгляду його скаргу на незаконність оспорюваної постанови державного виконавця.

Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України додержання судом першої інстанції вимог закону при її постановленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління відхилити, а ухвалу Острозького районного суду від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: