справа №619/1655/17
провадження №2/619/1030/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

В підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 08 квітня 2016 року відповідач по справі ОСОБА_2 під розписку позичила у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США і 10 травня 2016 року 6500 (шість тисяч пятсот) доларів США строком до 10 травня 2017 року.

На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач власноруч написала позивачу розписку і отримала гроші.

Однак відповідач свої зобовязання не виконала. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути позивачу гроші, однак відповідач гроші не повернула.

20 травня 2017 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики від 08 квітня 2016 року в розмірі 2000 доларів США та 10 травня 2016 року в розмірі 6500 доларів США або ж еквівалентну суму коштів у грошовій одиниці України- гривні, відповідно до офіційного курсу на момент платежу, розмір якої на момент предявлення вимоги складав разом в сумі 224315,00 грн. (8500 доларів США х 26,39 = 224315,00 грн.), згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, відповідач особисто отримав письмову вимогу 20 травня 2017 року.

Відповідач визнає, що отримала гроші за договором позики, визнає, що має повернути їх, однак не повертає. Це змусило позивача звернутися за захистом порушеного права до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, в поданій до суду заяві позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом було встановлено, що 08 квітня 2016 року відповідач по справі ОСОБА_2 під розписку позичила у позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США і 10 травня 2016 року 6500 (шість тисяч пятсот) доларів США строком до 10 травня 2017 року (а.с. 7).

На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач власноруч написала позивачу розписку і отримала гроші.

Однак відповідач свої зобовязання не виконала. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути позивачу гроші, однак відповідач гроші не повернула.

20 травня 2017 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики від 08 квітня 2016 року в розмірі 2000 доларів США та 10 травня 2016 року в розмірі 6500 доларів США або ж еквівалентну суму коштів у грошовій одиниці України - гривні, відповідно до офіційного курсу на момент платежу, розмір якої на момент предявлення вимоги складав разом в сумі 224315,00 грн. (8500 доларів США х 26,39 = 224315,00 грн.), згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, відповідач особисто отримав письмову вимогу 20 травня 2017 року (а.с.10).

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і в тому числі шляхом відшкодування збитків та майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, «боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом».

За договором позики згідно до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 60, 88 ЦПК України, ст.ст. 16, 526, 536, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 224315 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2243 грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги через районний суд з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко