Справа № 668/1850/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Херсонської філії Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання прилюдних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до Херсонської філії Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання прилюдних торгів недійсними, посилаючись на те, що 07.08.2008 року між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який в подальшому реорганізовано в ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір та Додаткова угода до нього, за умовами, яких банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 185 750 доларів США, зі строком повернення до 2018 року.

На виконання кредитних зобовязань, був укладений іпотечний договір - предметом, якого є майновий комплекс № 2 до складу якого входить виробничий цех літ. «З», загальною площею 293,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 34, та належить ОСОБА_1Ю на праві приватної власності.

У звязку з невиконанням кредитних зобовязань банк звернувся до Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків із позовом про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості в сумі 1 582 773,11 грн. та третейського збору в сумі 16 227, 73 грн.

05.09.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за заявою банку про видачу листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду, видано виконавчий лист № 6-3924/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 1 582 773, 11грн. та стягнення витрат, повязаних із вирішенням спору в розмірі 16 227,73 грн.

09.07.2013 року виконавчий лист був переданий на примусове виконання до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні.

На адресу банку державним виконавцем були направлена постанова про відкриття виконавчого проводження ВП. № 34199488, постанова від 15.11.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, постанова про призначення експерта для визначення ринкової вартості нерухомого майна та повідомлення про визначення ринкової власності арештованого майна, вартість якого визначена в сумі 847 900 грн.

11.01.2016 року на адресу банка надійшов акт про реалізацію з електронних торгів арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Жодних інших документів на адресу банку не надходило.

Зважаючи на те, що банк мав намір скористатися правом, передбаченим ст.45 Закону України «Про іпотеку» та викупити майно за вищою ціною ніж та, за якого реалізовано майно та враховуючи, що відповідач не виконав свого обовязку з інформування сторін виконавчого провадження щодо дати та часу проведення електронних торгів, ні щодо перших, ні щодо повторних, банк був позбавлений можливості реалізувати своє право - іпотекодержателя.

З огляду на викладене та положення ст.ст.17, 45 Закону України «Про іпотеку» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів щодо належного повідомлення про проведення торгів та проведення розрахунків за придбане майно позивач просив суд визнати торги проведені 14.12.2015 року з реалізації арештованого нерухомого майна за лотом № 110670, майновий комплекс № 2 до складу якого входить виробничий цех( літ. З) загальною площею 293,0 кв. м., що знаходиться за адресою: Україна, Херсонська область, м. Херсон, вул. Московська, 34, недійсними.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог із підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився надав повноваження представнику, який в судовому засідання позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість.

Представник Херсонської філії Державного підприємства «Сетам» позов не визнав, надав письмові заперечення та заяву про розгляд справи у відсутність представника державного підприємства.

Представник третьої особи Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-3924/2011, виданого 15.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» кредитної заборгованості в сумі 1 582 773,11 грн. та третейського збору в сумі 16 227, 73 грн.

11.10.2012 року постановою начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області зазначене вище виконавче провадження передано до виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, (далі ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області).

15.11.2012 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області винесена постанова про накладенням арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1

04.12.2012 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_1, а саме: майнового комплексу № 2, виробничий цех літ. «З», загальною площею, 293,0кв.м., що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 34.

03.12.2015 року старшим державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадження та призначено ТОВ «Експерте бюро «Айстра» для визначення вартості описаного та арештованого майна боржника ОСОБА_1

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 01.07.2015року ринкова вартість майнового комплексу № 2, виробничий цех літ. «З», загальною площею, 293,0 кв.м., що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 34, як початкова ціна для продажу на електронних торгах складає 874 900, 00 грн.

02.07.2015року старшим державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження направлено та отримано ними, повідомлення про результати визначення вартості арештованого майна та розяснено положення ч.4.ст.58 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) щодо подання заперечень проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності.

Реалізація арештованого майна проведена Державного підприємства «Сетам», відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2013 року № 427/25204, через веб сайт електронних торгів.

14.12.2015 року відбулися електронні торги з реалізацію арештованого майна.

28.12.2015 року на рахунок обліку депозитних сум ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області надійшли кошти за придбане майно в сумі 623 366,25 грн., із яких 566 364,00 грн. перераховано на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк» 04.01.2016 року.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що електронні торги з реалізації спірного нерухомого майна проводилися на виконання рішення постійного діючого Третейського суду про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє.

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Тимчасового положення.

Згідно з пунктом 1.4 Тимчасового положення організація та проведення прилюдних торгів із реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку», отже Законом України «Про іпотеку» визначено спеціальний порядок для реалізації з прилюдних торгів предмета іпотеки.

Аналіз норм з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про те, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, норми Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові № 6-174цс14 від 26 листопада 2914року, яка є обовязковою для суду в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

Враховуючи, що встановленими судом обставинами справи реалізація спірного нерухомого майна проведена на виконання рішення про стягнення кредитної заборгованості, тобто за нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, а позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та визначеного законом Тимчасового порядку реалізації майна, що призвело до порушення його прав, як іпотекодержателя, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Окрім того, суд не приймає до уваги, посилання позивача, як на підставу визнання електронних торгів недійсними, на порушення Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції порядку інформування стосовно проведення електронних торгів, відсутність оголошення про їх проведення у двох місцевих друкованих засобах інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а також повідомлення його, як іпотекодержателя про проведення торгів з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обовязковою умовою правомірності правочину.

Однак, сам по собі факт неналежного повідомлення стягувача про проведення прилюдних торгів, а також факт недотримання вимог щодо опублікування оголошення про їх проведення, не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постановах за № 6-1884/15цс від 18.11.2015року, № 6-3174цс15 від 06.07.2016року, яка є обовязковою для судів в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

Враховуючи те, що позивач, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що неналежне опублікування оголошення про проведення електронних торгів та його повідомлення вплинуло на результати торгів, що були проведенні з реалізації арештованого майна на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а не на виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновки про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишеного без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжитті судом заходи забезпечення даного позову підлягають скасуванню з часу набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), ст.ст.203,215 ЦК України, керуючись ст.ст.10,57,60, 154,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Вжиті заходи забезпечення позову, ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 18 лютого 2016 року про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: майновий комплекс № 2, до складу якого входить виробничий цех літ. З, загальною площею 293,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 34, із забороною його відчуження підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя В.В. Прохоренко