Провадження № 2-з/761/424/2017
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький Олег Антонович, вивчивши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, на підставі якого ухвалою від 16.02.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі.

Разом з тим, 03.05.2017 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, згідно якої він просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 69,3 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву обґрунтовано тим, що враховуючи факт відчуження відповідачем під час розгляду справи належного їй на праві власності об'єкту нерухомості, яке знаходиться в м.Львів, існує можливість відчуження і вищевказаного об'єкту нерухомості на користь третіх осіб, що, в свою чергу, може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04.05.2017 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Водночас, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20.07.2017 року апеляційну скаргу позивача на вищенаведену ухвалу задоволено, ухвалу від 04.05.2017 року скасовано, а питання передано на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 152 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет позову, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

-житловий будинок №69 з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 69,3 кв.м., який розташований по вул. Ленінградській в м.Лисичанськ Луганської області.

Дані про стягувача: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Володимирська, 27, .

Дані про боржника: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: 01004, АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову один рік./

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: