Справа №1416/6497/12 21.08.2017
Провадження №22-ц/784/1958/17
Справа №1416/6497/12
Провадження №22-ц/784/1958/17
У Х В А Л А

21 серпня 2017 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Кушнірова Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2016 року за її скаргою на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо оцінки майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її шляхом подачі апеляційної скарги. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила про забезпечення скарги шляхом передачі майна на реалізацію - нежитлові приміщення розташовані за адресою АДРЕСА_1, що належать останній, в рамках виконавчого провадження ВП №37483573 з примусового виконання виконавчого листа №2/146/3004/2012 від 22.02.2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Енергобанк» шляхом продажу арештованого майна.

Відповідно до положень ст. 151, п.6 ч.1 ст. 152 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені чинним ЦПК України заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, за умови, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, забезпечення позову характерне лише у справах позовного провадження й з метою виконання в майбутньому судового рішення.

Розділом VII ЦПК України регламентовано судовий контроль за виконанням судових рішень й у відповідності до ст.ст. 383-389 ЦПК України законодавець не передбачив можливості способів забезпечення скарги.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оскільки виконанню підлягає виконавчий лист виданий на виконання рішення суду, що набрало законної сили, то вимога заявниці про зупинення реалізації арештованого майна, при примусовому виконанні виконавчого листа №21416/3004/2012, є фактичним зупиненням виконання судового рішення, що є недопустимим.

Крім того, питання зупинення виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, вирішується не судом шляхом вжиття заходів забезпечення, а у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 297, 383-386 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги шляхом передачі майна на реалізацію - нежитлові приміщення розташовані за адресою АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1, в рамках виконавчого провадження ВП №37483573 з примусового виконання виконавчого листа №2/146/3004/2012 від 22.02.2013 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Енергобанк» шляхом продажу арештованого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.Б. Кушнірова