АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Кулянди М. І., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1, прокурора Козлової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року визнано мирову угоду, укладену між сторонами.

За умовами мирової угоди відповідач визнає, що ним було отримано від позивачки грошові кошти в сумі 160 000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 передає позивачці ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості нежитлову будівлю літ. «Г» загальною площею 319 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1.

У червні 2017 року на зазначену ухвалу заступником прокурора Чернівецької області, який діє в інтересах держави самостійно та в особі Чернівецької міської ради, подано апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, відмовити у визнанні мирової угоди, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що спірне нерухоме майно, на яке судом визнано право власності, не відповідає належному відповідачу ні за площею, ні за адресою.

14 липня 2015 року відповідачу ОСОБА_3 за його заявою надані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для реконструкції будівлі прохідної під адміністративну будівлю, згідно яких площа прохідної до реконструкції складала 30,7 кв. м, а після повинна складати 312 кв. м.

Крім того, враховуючи те, що об'єкт знаходиться в межах буферної зони пам'ятки культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, передбачені планувальні обмеження, які слід погодити із відділом охорони культурної спадщини.

Статтею 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Прокурор вважає, що умови мирової угоди порушують інтереси держави та територіальної громади м. Чернівці.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди та закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що мирова угода, укладена сторонами з метою врегулювання спору, стосується лише прав та обов'язків сторін, предмета позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Так, ч. 3 ст. 31 ЦПК України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що мирова угода стосується лише прав та обов'язків сторін, предмета позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За змістом ст. 175 ЦПК України мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка затверджується судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її затвердження.

Умови мирової угоди мають безпосередньо стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення коштів, тоді як вимоги про визнання права власності на нерухоме майно не заявлялися.

Суд першої інстанції не врахував, що укладена між сторонами мирова угода в частині визнання права власності на нерухоме майно не стосується предмета позову, яким є стягнення коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 120 ЗК України передбачено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено порядок набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Суд першої інстанції не врахував, що будівництво чи реконструкція будь-якого об'єкта має відповідати вимогам законодавства, містобудівної документації, а також містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки. Контроль за додержанням законодавства та містобудівної документації при забудові територій здійснюють виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад. Ці повноваження виконавчих комітетів місцевих рад передбачені ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статтею 14 Закону України «Про основи містобудування».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до декларації про початок будівельних робіт, яку подав відповідач ОСОБА_3 23 вересня 2015 року, ним задекларовано реконструкцію будівлі прохідної під адміністративну будівлю по АДРЕСА_1. Загальна площа прохідної до реконструкції складає 30,70 кв. м, а після реконструкції - 312 кв. м (а.с.52-53).

Водночас, суд першої інстанції указаного до уваги не взяв, й без наявності даних про проведення реконструкції та отримання відповідачем документу про право власності на реконструйоване майно визнав мирову угоду, за якою визнано право власності за позивачкою на спірне нерухоме майно площею 319 кв. м, на яку відповідач не має права власності.

Отже, на час визнання мирової угоди суд першої інстанції, не маючи документів про право власності відповідача на реконструйоване майно по АДРЕСА_1, передчасно визнав мирову угоду.

З огляду на вказані обставини та враховуючи встановлений державою особливий порядок набуття права власності на новостворене нерухоме майно, реконструйоване майно, з урахування встановлених санітарних, протипожежних, архітектурно-будівельних норм та правил, укладена між сторонами мирова угоди порушує інтереси держави, оскільки позивач набув право власності на спірне приміщення, яке знаходиться у стані реконструкції, що не завершена, та право користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне нерухоме майно з порушенням порядку визначеного діючим законодавством.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до норми ст. 311 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, пп. 1, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 вересня 2016 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у даній справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: М. І. Кулянда

І.Б. Перепелюк