ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3278/17
провадження № 2/753/3475/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" про визнання недійсним умови кредитного договору,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вважаю, що вказану заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, в тому числі щодо обгрунтування та зазначення доказів.

Враховуючи викладене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів, копія якої була отримана 08 червня 2017 року.

Проте, недоліки позову не були усунуті належним чином.

Так, до Дарницького районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_2 з обгрунтуванням та зазначенням доказів від 08 червня 2017 року "На виконання ухвали суду від 27.02.2017р. …", проте остання була подана лише в одному примірнику - всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, при цьому акт щодо відсутності копії вказаної заяви для відповідача не складався оскільки посилання на її наявність відсутнє і в переліку додатків до вказаної заяви.

Отже, щодо ненадання для відповідача копії вказаної заяви від 08 червня 2017 року ОСОБА_2, то заявником не враховано, що відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіОб, при цьому, додатки до вказаної заяви від 08 червня 2017 року також подані лише в одному примірнику всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, при цьому акт щодо відсутності копії вказаних додатків для відповідача також не складався оскільки посилання на їх наявність також відсутнє в переліку додатків до вказаної заяви.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: