АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №635/8062/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бобко Т. В.
Провадження № 22-ц/790/3859/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, пов'язані із застосуванням Закону України "Про захист прав споживачів"
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває на обліку у Пенсійному фонді України та отримує пенсію. Через похилий вік та ускладнення вільного пересування нею у грудні 2014 року була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Стахановського міського нотаріального округу Луганської області, якою вона уповноважила свого сина ОСОБА_1 представляти її інтереси у Пенсійному фонді України та Банку.

У грудні 2014 року вона отримала статус переселенця, оскільки проживала в м. Стаханові Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією.

На підставі вищевказаної довіреності ОСОБА_1 у відділенні № 10020, розташованому за адресою: м. Харків, м. Конституції, б. 22 відкрив рахунок для перерахування пенсійних виплат, а у травні 2015 року вона особисто отримала пластикову картку та РIN-код для активації та користування послугами банку у вигляді отримання пенсії. У 2016 році дія картки закінчилась, після чого її представник ОСОБА_1, з урахуванням наданих йому повноважень (отримання в установі банку пластикової картки та РIN-коду на її ім'я), неодноразово звертався до відділення №10020 з метою отримання пластикової картки та РIN-коду для користування послугами відповідача, проте у видачі пластикової картки йому було відмовлено з посиланням на банківську таємницю.

Вважає, що такі дії відповідача суперечать нормам ч.ч.1, 3 ст.237, ч. 1 ст. 238, ч.ч.1,3 ст. 244 та ч. 1 ст. 1000 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 діяв від її імені та в її інтересах у спосіб та на підставах, які встановлені Законом України. Вважає, що дії банку щодо відмови видати платіжну картку та РIN-код її представнику, відповідно до наданих йому повноважень, є незаконними. Порушення її прав у користуванні банківським рахунком заподіяло їй моральну шкоду, оскільки вона не може своєчасно отримувати пенсійні виплати.

Просила визнати дії відповідача щодо відмови видати у відділенні №10020 Ощадбанку м. Харкова її представнику ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, стандартну картку та ПІН-код для отримання пенсійних виплат незаконними, зобов'язати відповідача видати у відділенні №10020 Ощадбанку м. Харкова її представнику ОСОБА_1 зазначені документи, а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі мінімального прожиткового мінімуму за кожен місяць затримки видачі банківської картки до ухвалення рішення.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови видати у відділенні №10020 Ощадбанку м. Харкова на його ім'я на підставі довіреності №НАЕ 967410, посвідченої приватним нотаріусом Стахановського нотаріального округу Луганської області, зареєстрованої за №976, стандартну картку та РIN-код для обслуговування банківського рахунку ОСОБА_3 незаконними та зобов'язати відповідача видати на його ім'я зазначені документи.

В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини аналогічні, викладеним позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування позову.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні його позову скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що в мотивування самостійних позовних вимог зазначено, що йому надано право позивачкою отримувати банківську картку та РIN -код, що зазначено за текстом довіреності. Таким чином, ОСОБА_1 з наданням йому права отримання банківської картки з пін-кодом є безпосередньо надання йому права на обслуговування її банківського рахунку, що є єдиним можливим способом обслуговування банківського рахунку ОСОБА_1 та РІN-коду, виданого на його ім'я та ідентифікацією його банком як особи яка обслуговує банківський рахунок ОСОБА_1

Суд при ухвалені рішення суду посилається на Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», якими визначено право позивача на отримання додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи, що є предметом позовних вимог та з приводу чого заявляються позовні вимоги.

Але в супереч означеним нормам, суд зазначає про використання електронного платіжного засобу за довіреністю, що суперечить змісту позовних вимог та предмету доказуванню. Проте, в означеній довіреності це не зазначено, а тому суд з необґрунтованих міркувань вказує обставини які нічім не підтверджені в супереч ст.10, 60 ЦПК України.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 сторонами не оскаржується, тому відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України в цій частині колегією суддів не переглядається.

Судовим розглядом встановлено, та підтверджується наявними матеріалами справи, що 23 березня 2015 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подано до Банку заяву-анкету на відкриття рахунку фізичної особи та видачу платіжної картки.

23 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно умов якого Банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок в гривні України.

У 2016 році строк дії платіжної картки закінчився.

ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» з метою отримання пластикової картки та РIN-коду на ім'я ОСОБА_1 та на своє ім'я, проте у видачі зазначених документів ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Відповідно до п.п. 1.4, 1.14, 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» спеціальний платіжний засіб - це платіжний інструмент, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якого держателем цього інструмента ініціюється переказ коштів з відповідного рахунка платника або банку, а також здійснюються інші операції, передбачені відповідним договором.

Держатель спеціального платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно п.14.12 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Відповідно до положень ч.4 п. 4.2 Договору № 1052404 від 23 березня 2015 року, сторони домовились, що всі інші умови цього договору, права та обов'язки сторін, їх відповідальність визначаються Правилами, які є невід'ємною частиною цього договору, клієнт приєднується до Правил шляхом підписання цього договору.

Згідно Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами у AT «Ощадбанк», чинними на дату укладання договору, були передбачені такі зобов'язання сторін: при одержанні картки держатель зобов'язаний поставити свій підпис на зворотній стороні картки на смузі для підпису в присутності уповноваженого співробітника банку, а також підтвердити факт одержання картки та ПІН-конверту, поставивши свій підпис на розписці про отримання картки та документів за рахунком; держатель картки не має права передавати картку в користування третім особам.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківську таємницю становить інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку; банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, коди, що використовуються банками для захисту інформації.

10 грудня 2004 року Правлінням НБУ були затвердженні Правила Національної системи масових електронних платежів за № 620, згідно п.1.6 глави 1 розділу IX яких встановлено, що платіжна картка є власністю емітента і видається клієнту (фізичній особі або довіреній особі юридичної особи) на підставі договору про надання та використання платіжної картки.

05 листопада 2014 року Правлінням НБУ затверджене Положення № 705 Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, відповідно до ч.2 п.1 p. VI яких використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, а відповідно до ч. 3 п. 2 р. VI цього ж Положення передбачено, що користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Крім того, відповідно до п. 9 р. І вказаного Положення, банк зобов'язаний ідетифікувати та верифікувати клієнтів, які відкривають рахунки в банку, і користувачів електронних платіжних засобів, які здійснюють операції з їх використанням за цими рахунками, відповідно до порядку, установленого законодавством України, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

З викладеного вбачається, що банк не має права видавати платіжну карту будь-якій іншій особі, окрім клієнта (власника рахунку). Разом з тим, фізична особа (що не є власником рахунку) може ініціювати випуск додаткової картки на своє ім'я звернувшись до установи банку, в якій обслуговується рахунок клієнта на підставі довіреності на розпорядження рахунком. При цьому, використання платіжної картки за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткової картки для довіреної особи. Фізична особа, на ім'я якої випущена додаткова картка, має право здійснювати операції за рахунком лише із застосуванням додаткової картки, що випущена на його ім'я.

Як вбачається з довіреності від 02 грудня 2014 року, виданої ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_5, копія якої міститься в матеріалах справи, позивачем не надано право на розпорядження своїм поточним рахунком третій особі ОСОБА_5, як і не надано право на розкриття йому без будь-який обмежень банківської таємниці щодо свого поточного рахунку в Банку та розпорядження своїм рахунком шляхом отримання додаткової картки.

Таким чином надання електронного платіжного засобу на ім'я позивача третій особі призведе до порушення Банком вищевказаних норм.

З урахуванням вище викладеного, підстав для визнання дій Банку неправомірними колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1 п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: