Справа № 496/2316/17
Провадження № 2/496/1429/17
11 серпня 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря - Полубок Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до ОСОБА_1 про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути переплату пенсії з ОСОБА_1 в розмірі 4909,29 грн. на користь Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.
Свої вимоги мотивує тим, що на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області (надалі - управління) перебувала громадянка ОСОБА_1, яка з 25.03.2016 р. отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV). Відповідачка звернулась до управління з заявою про призначення пенсії, повідомила про втрату трудової книжки та надала документи для підтвердження трудового стажу. Загальний стаж роботи склав 15 років 3 місяці 1 день. Відповідачеві було призначено пенсію за віком з 25.03.2016 р. Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області було направлено відповідний запит щодо підтвердження трудового стажу роботи відповідачки в Бендерській друкарні в період з 17.12.1974 р. по 18.12.1982 р. та за результатами проведеної документальної перевірки факту роботи відповідача після 09.06.1977 року по 18.12.1982 року не підтверджено. Таким чином, з урахуванням результатів проведеної перевірки загальний стаж роботи відповідачки становить 9 років 8 місяців 21 день, що не дає права на призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України №1058-ІУ. У зв'язку з поданням відповідачкою документів з недостовірними (неправильними) відомостями виникла переплата їй пенсії за віком за період з 25 травня 2016 р. по 31 серпня 2016 р. в сумі 4959,29 грн. Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області були прийняті Рішення від 02.09.2016 р. №9 про припинення виплати пенсії відповідачці з 01.09.2016 р. та Рішення від 02.09.2016 р. №253 про утримання з відповідачки надмірно виплачених сум пенсії та повернення суми переплати. У зв'язку з припиненням виплати пенсії відповідачці з 01.09.2016 р. утримання суми переплати не проводилося. Листом відповідачці було повідомлено про необхідність терміново звернутися до управління. Відповідачка звернулась до управління та листом від 21.12.2016 р. зобов'язалась повернути суму переплати пенсії в повному обсязі, шляхом перерахування суми боргу частинами. 03.03.2017 р. вона повернула на рахунок управління частину переплати пенсії в сумі 50,00 грн., інших перерахувань на рахунок управління не надходило. Таким чином, залишок переплати за станом на дату звернення до суду становить 4909,29 грн. У звязку з викиданим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.
До судового засідання представник позивача не з`явився, але надав до суду клопотання, в якому просив справу слухати у його відсутність, на позові наполягав (а.с.38).
Відповідачки у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення (а.с.37). Тому суд вважає можливим, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області перебувала громадянка ОСОБА_1, яка з 25.03.2016 р. отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV .
Відповідачка звернулась до управління з заявою про призначення пенсії (а.с.8)., загальний стаж роботи склав 15 років 3 місяці 1 день. Відповідачці було призначено пенсію за віком з 25.03.2016 р.
Статтею 26 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком мають жінки після досягнення ними встановленого цим Законом віку та за наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (надалі Закон України "Про пенсійне забезпечення") основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", пунктом 3 якого передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із пунктами 23 та 24 вищевказаного Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою, для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.
За правилами частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області було направлено відповідний запит щодо підтвердження трудового стажу відповідачки та за результатами проведеної документальної перевірки факту роботи відповідачки в Бендерській друкарні в період з 17.12.1974 р. по 18.12.1982 р. встановлено, що відповідачка працювала в Бендерській друкарні в період з 17.12.1974 р. по 09.06.1977р., була звільнена з роботи з 09.06.1977 р. наказом №61 від 06.06.1977р. у зв'язку зі зміною місця проживання, що підтверджує також відповідний запис в особистій картці відповідачки (а.с.24).
Тобто, період роботи відповідачки після 09.06.1977 р. по 18.12.1982 р. не підтверджено.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що з урахуванням результатів проведеної перевірки загальний стаж роботи відповідача становить 9 років 8 місяців 21 день, що не дає права на призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" .
Також судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області були прийняті Рішення від 02.09.2016 р. №9 про припинення виплати пенсії відповідачці з 01.09.2016 р. та Рішення від 02.09.2016 р. №253 про утримання з відповідачки надміру виплачених сум пенсії та повернення суми переплати (а.с.27, 28).
Листом від 01.12.2016р. за №9395/03 відповідачці було повідомлено про необхідність терміново звернутися до управління (а.с.30).
Відповідач звернулась до управління та листом від 21.12.2016 р. зобов'язалась повернути суму переплати пенсії в повному обсязі, шляхом перерахування суми боргу частинами (а.с.31).
Згідно виписки по рахунку 03.03.2017 р. відповідачка повернула на рахунок управління частину переплати пенсії в сумі 50,00 грн. (а.с.32). Інших перерахувань на рахунок управління з боку відповідачки не надходило.
Таким чином, залишок переплати за станом на дату звернення до суду становить 4909,29 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
Статтею 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Згідно із статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Статтею 73 Закону №1058-ІV визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду, при цьому забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
Відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- IV особа, яка набула майно, зобов'язана його повернути потерпілому, незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Ці положення застосовуються до повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені та підлягають судовому захисту.
На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 10, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд -
Позовну заяву Малиновського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_2