Справа № 466/1795/16 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/1239/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання висновку експертизи недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 23 листопада 2016 року в позові відмовлено.

Дане рішення оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначають, що рішення суду є незаконним , необґрунтованим, упередженим, прийнятим з порушенням норм матеріального права при порушенні норм процесуального права, при неповному з`ясуванню обставин справи, що мають значення для справи. Вважають що висновки суду не відповідають обставинам справи а зміст мотивувальної частини суперечить його резолютивній частині. Вказують що у висновку експертизи №514 від 31.12.2013 року допущено ряд описок та неточностей, експерт провела неповне дослідження а за проведення повторної експертизи Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз виставив рахунок у розмірі 1180 грн, тобто за допущені експертом помилки мали заплатити сторони у справі. Вказують що суд першої інстанції не захистив порушені права позивачів, не вирішив їхніх позовних вимог. Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2016 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є визнання висновку експертизи недійсним, та стягнення матеріальної та моральної.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку закріплені в ст. 4 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 47 ЦПК України експерт є учасником цивільного процесу.

Експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань (ч. ст. 53 ЦПК України).

За змістом ст. 66 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Висновок експерта є одним із доказів по справі (ст.57 ЦПК України), про для суду він не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 цього Кодексу (ч. 6 ст. 147 ЦПК України).

Виходячи з аналізу даних норм, колегія суддів приходить до висновку висновок судового експерта є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених органом, який призначив експертизу питань та не є актом державного чи іншого органу.

Адже юридичним актом є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Враховуючи наведене, з огляду на положення ст. 16 ЦК України, висновок експерта не може бути оскаржений в судовому порядку (визнаний недійсним). При цьому, оцінка цьому висновку, як доказу по справі, надається органом за дорученням якого була проведена відповідна експертиза.

У зв'язку із чим, колегія суддів погоджується з вірними висновками районного суду, який встановивши, що оспорюваний висновок є доказом по цивільній справі, розгляд якої не закінчено, а відтак і не надано оцінку цьому висновку, як одному із доказів, ухвалив обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Також вірними є висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, як похідних від вимоги про визнання висновку експерта недійсним.

Колегія суддів також погоджується з тим, що як правильно зазначено місцевим судом, питання відшкодування витрат, понесених одним із позивачів по сплаті рахунку за проведення експертизи, повинно вирішуватися судом у провадженні якого перебуває справа, в якій проведено дану експертизу, за правилами передбаченими ст.ст. 86, 88 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний висновок судового експерта є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань та не є актом державного чи іншого органу.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні даного позову, та вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази.

Доводи апелянта не спростовують висновків районного суду, а тому судова колегія приходить до висновку, що підстави для скасування рішення районного суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: