Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/339/17-ц
Провадження № 2/499/232/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" серпня 2017 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлов І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.11.2010 року, вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_3 Сімейні відносини між ними припинені через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду телефонограму, в якій просить розглядати справу у його відсутність, з позивними вимогами погоджується, проти розлучення не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин.

19 листопада 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

Від спільно шлюбу подружжя має сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного.

Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Спору про розподіл майна, що є їх спільною власністю сторони не мають.

Спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не мають.

Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню .

Також, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Позивачкою при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 60, 74, 169, 212 ЦПК України, ст.ст. 110 - 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 19 листопада 2010 року у виконавчому комітеті Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за актовим записом №6.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяІ. В. Погорєлов