Справа № 191/1846/17
Провадження № 2/191/1059/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Шевченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лубянської сільської ради Синельниківського району, третя особа : ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Лубянської сільської ради Синельниківського району, третя особа : ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 22.09.2006 року помер син позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4.

Її син - ОСОБА_4 дійсно був зареєстрований та проживав по день смерті за адресою : с. Лубянка, вул. Центральна (Леніна), 28 Синельниківського району, разом з нею, дружиною ОСОБА_5 та своєю донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті сина залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 6,095 гектарів, яка розташована на території Луб'янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ДП Св 014620, виданого на підставі рішення Луб'янської сільської ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області № 30-5/ХХІІІ від 12.02.1999 року.

Будь-якого заповіту ОСОБА_4 зроблено не було.

Позивач - ОСОБА_1 є рідною матірю померлого ОСОБА_4. Позивач - ОСОБА_2 була дружиною померлого ОСОБА_4. В 2010 році своє прізвище ОСОБА_4 змінила на ОСОБА_2, оскільки уклала шлюб з ОСОБА_7

Після сметрі ОСОБА_4 позивачі звернулися до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,095 гектарів, що розташована на території Луб'янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

27 квітня 2017 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_8 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом тому, що відсутній оригінал документу підтверджуючий право власності за померлим ОСОБА_4 на земельну ділянку.

25 лютого 2013 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Двіпропетровської області за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано право приватної власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 6,092 гектарів, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лубянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті 22 вересня 2006 року її батька ОСОБА_4 Інших спадкоємців не має.

У звязку з цим, позивачі просять визнати за кожною право власності на 1/3 частину земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,095 гектарів, що розташована на території Луб'янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 22 вересня 2006 року.

Позивачі в судове засідання не зявилмся, одна кдо його початку надали заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримали повінстю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про смерть серя 1-КИ № 109975, 22.09.2006 року помер ОСОБА_4.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Св 014620, ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Лубянської сільської ради № 30-5/ХХІІІ від 12.02.1999 року була передана у приватну власність земельна ділянка площею 6.095 гектарів, яка розташована на території Лубянської сільської ради та передена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії ІІІ-КИ № 469464 вбачається, що його батьками є : «мати ОСОБА_1», « батько ОСОБА_9».

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 044037, 14.10.2000 року зареєстрували шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_10. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище : «Коломієць».

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 175999, 10.09.2010 року зареєстрували шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Прізвище після реєстрації шлюбу : «Губарєва».

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 25.02.2013 року за ОСОБА_6 було визнано право приватної власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 6,095 гектарів, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лубянської сільської ради Синельниківського району в порядку спадкування за законом після смерті 22.09.2006 року ОСОБА_4.

Згідно довідки виконкому Лубянської сільської ради № 288 від 23.05.2017 року померлий ОСОБА_4 проживав по день смерті 22.09.2006 року за адресою : с. Лубянка, вул. Центральна (Леніна), 28 Синельниківського району. Проживав разом з : ОСОБА_1 мати; ОСОБА_5 дружина; ОСОБА_6 донька. Заповіт померлий в сільській раді не складав.

Постановою державного нотаріуса Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 27.04.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті 22.09.2006 року ОСОБА_4.

Згідно листа завідувача Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори № 01-16/854 від 16.06.2017 року спадкова справа після померлого 22.09.2006 року ОСОБА_4 не заведена.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підствах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Отже, матеріалами справи встановлено, що 22.09.2006 року помер ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.095 гектарів в межах згідно с планом, яка розташована на території Лубянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, а згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на зазначену земельну ділянку по 1/3 частині за кожною в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 22.09.2006 року.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1225, 1261, 1267, 1268 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, керуючись ст.ст.. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,095 гектарів, що розташована на території Луб'янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 22 вересня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,095 гектарів, що розташована на території Луб'янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 22 вересня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_11