Справа № 426/6822/17
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого - судді Попової О.М. за участі секретаря судового засідання Крикунової Т.В., розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на його навчання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням Сватівського районного суду від 12 серпня 2013 року ухвалено стягувати аліменти до його повноліття з ОСОБА_2 Нині він навчається в Харківському національному економічному університеті ім. Семена Кузнеця, що потребує витрат як на навчання так і на проїзд до місця навчання. Відповідач ухиляється від покладеного на неї обовязку у відповідності до ст. 180 СК України утримувати свою дитину. На скільки йому відомо аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться, у шлюбі після розлучення з його батьком не перебуває, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, відповідно до наданих нею письмових заперечень підтвердила той факт, що працевлаштована в ДП МНПО «Медбуд» та додала, що знаходиться на лікарняному з 16.01.2017 року та з її заробітної плати щомісячно відраховувались аліменти на виконання рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення ним повноліття. Просить врахувати обставини, які унеможливлюють та не дають їй фізично працювати та сплачувати кошти на навчання позивача, оскільки 22 березня 2017 в неї народилась донька, у звязку з пологами перебуває в післяпологовій відпустці до досягнення дитиною 3-річного віку, єдиний матеріальний дохід це кошти, які вона буде отримувати по догляду за дитиною. Новонароджену дитину вона має намір виховувати одна, у шлюбі не перебуває. Просила розглянути справу без її участі, оскільки проживає в м. Києві та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився та відповідно до наданої ним заяви просив розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Надав письмові пояснення на заперечення відповідача по справі, відповідно до яких вказав, що ОСОБА_2 добровільно коштів на його утримання на надавала, лише за позовом про стягнення аліментів з яким звернувся його батько ОСОБА_3 та на утриманні якого перебував ОСОБА_1 З березня 2013 року ОСОБА_2 фактично проживала і працювала м. Києві, але своє місце проживання не повідомляла. Аліменти сплачувала в примусовому порядку через органи ДВС. На його думку відповідач не надала жодних доказів про відсутність інших доходів окрім тих, які вона розраховує отримати у звязку з народженням дитини. Звертає увагу на те, що вона має кошти для проживання у м. Києві, найм житла, сплату комунальних платежів, на задоволення своїх потреб. До того ж твердження ОСОБА_2 про те, що вона не перебуває в шлюбі та виховує дитину одна не доводить відсутність самих відносин в розумінні того, що особа може перебувати в шлюбі без офіційної реєстрації.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

Таким чином, відповідно до свідоцтва про народження I-ЕД № 081979 виданого 02 березня 1999 року Оборотнівською сільською радою Сватівського району (а.с. 6) ОСОБА_1 народився 16 лютого 1999 року, відповідач ОСОБА_2 є його матірю.

ОСОБА_1В не виповнилося 23 років та відповідно до довідки від 04 лютого 2017 року № 32 він є студентом 1 курсу першого рівня освіти освітнього ступеня «Бакалавр» фінансового факультету, на денній формі навчання у Харківському національному економічному університеті імені ОСОБА_4 за державним замовленням зі строком навчання до 30 червня 2020 року (а.с. 4).

Між батьками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 шлюб розірвано відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 26 квітня 2013 року (а.с. 5).

30 серпня 2013 року видано виконавчий лист за рішенням Сватівського районного суду від 12 серпня 2013 року про стягнення «з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі у розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 08 травня 2013 року» (а.с. 3).

Згідно наданих відповідачем копій списків-реєстрів сума аліментів переказувалась на імя ОСОБА_3 з березня 2014 року (а.с. 30-64),

Згідно запису в трудовій книзі ОСОБА_2 прийнята дочірнім підприємством медичного науково-практичного обєднання «Медбуд» 25.03.2013 сестрою медичного лікувально-комунального відділення поліклініки (а.с. 78). Окрім цього факт її працевлаштування в ДП МНПО «Медбуд» ПАТ «ХК «Київміськбуд» по теперішній час підтверджено відповідною довідкою з місця роботи (а.с. 68).

Відповідач ОСОБА_2 22 березня 2017 року народила дитину ОСОБА_5, в графі батько вказаний ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження Серія І - БК № 543853, виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 66).

Відповідно до витягу з наказу № 42-В від 31 травня 2017 року про надання відпустки, відповідач по справі ОСОБА_2, сестра медичного терапевтичного відділення поліклініки перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку з 05 червня 2017 року по 22 березня 2020 року (а.с. 88).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, а також вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги положення вказаної постанови, суд обєктивно не мав змоги оцінити матеріальний та сімейний стан відповідача, оскільки документально пояснення щодо відсутності можливості надавати допомогу сину на навчання в запереченні відповідачем підтверджені не були, окрім тих, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина та те, що вона перебуваючи у соціальній відпустці є працевлаштованою та раніше сплачувала аліментні платежі на утримання її старшого сина, а відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положенням ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що суд не знаходить підтверджень того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, а також те, що відповідач має законодавчо встановлений обов'язок підтримувати матеріально повнолітню дитину, яка продовжує навчання, беручи до уваги докази, які підтверджують факт навчання позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача, який продовжує навчання, підлягають задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі - 500 гривень, по час закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 79, 88, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до закінчення ним денної форми навчання у Харківському Національному економічному університеті імені ОСОБА_4 з терміном навчання до 30 червня 2020 року, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, в твердій грошовій сумі, а саме 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 04 квітня 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подання заяви апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Попова