Провадження № 2/752/4562/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у

складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни про порушення прав вкладника та стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Срюкову І.О. включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодовування коштів за вкладом, строк дії якого закінчився 19 січня 2010 року, та надати перелік вкладників виконавчій дирекції Фонду для затвердження реєстру вкладників, як це встановлено ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; зобов'язати відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати кошти в сумі 5 753 гривні 42 копійки за вкладом, строк дії якого закінчився 19 січня 2010 року, як це встановлено ст.ст. 12, 247 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що 19.01.2010 року між сторонами у справі укладено договір банківського строкового вкладу, відповідно до якого був відкритий депозитний рахунок № НОМЕР_1 строком на 12 місяців з датою повернення вкладу 19 січня 2010 року в сумі 15 000,00 гривень під 20% річних. В порушення вимог Закону та умов Договору, в дату повернення вкладу (19 січня 2010 року) банк не повернув йому суму вкладу, а виплатив лише суму процентів, нараховану на зазначену дату.

Після неодноразових його звернень до банку з вимогою про повернення вкладу та на підставі рішення суду, з затримкою в 700 днів ( з 19 січня 2010 року до 21 грудня 2011 року), щоденною виплатою по 5 000 гривень протягом 3 днів була повернута сума вкладу.

Однак, в порушення вимог Закону, в дату фактичного повернення вкладу ( 21 грудня 2011 р.) банк не виплатив позивачу проценти за весь період затримки виплати вкладу, чим порушив його право розпоряджатися своїми коштами.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, надали письмові заперечення на позовну заяву.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

19.01.2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено договір банківського строкового вкладу № 926298, за умовами якого вкладнику відкривається вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 та вніс грошові кошти у розмірі 15 000 доларів США строком на 12 місяців, дата повернення 19.01.2010 року під 20% річних.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не у повному обсязі повернуто проценти, що складають 5 753 гривень 42 копійки.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України).

Згідно з Постановою Правління НБУ від 05 лютого 2015р. № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015р. № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у відповідача до 05 червня 2015 р. та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку строком на 1 рік з 05.06.2015 року по 04.06.2015 року включно.

На підставі п.2 ч.5 ст. 12, ч.1 ст. 35, ч.5 ст. 44, ч.3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28.04.2016 року № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» на 2 роки до 04.06.2018 року включно.

Так, відповідно до положень ч.1, п.1 ч.5 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та кредиторів банку.

При цьому, п.1 ч.6 ст. 36 Закону визначено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст. 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частинами 5, 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15.

При цьому, відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 серпня 2012 року № 346 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА».

Статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено наслідки початку процедури ліквідації банку, та передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Враховуючи у сукупності вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що на даний час відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку із чим позов підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 1058 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя