АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Невідомої Т.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Казанник М.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 05 серпня 2016 року про повернення позовної заяви Торгово-промислової палати України до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2017 року позовну заяву Торгово-промислової палати України до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним - повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позовна заява не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Справа № 761/29609/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7707/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2015 року Торгово-промислова палата України звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання договору від 28 жовтня 2008 року про співробітництво недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі.

27 листопада 2015 року на зазначену ухвалу ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року залишено без змін.

15 лютого 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, вказуючи на порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просив скасувати ухвалу районного суду та постановити у справі нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з порушенням правил підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, а питання відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі Віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року та п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 липня 2016 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року та питання відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2016 року позовну заяву Торгово-промислової палати України до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним - повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції посилався на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 квітня 2016 року, в якій зазначено, що правила ст. 114 ЦПК України не є визначальними під час вирішення питання про відкриття провадження у справі та виходив із того, що підсудність даної справи визначається за загальним правилом на підставі ст. 109 ЦПК України. Оскільки відповідачі не проживають у Шевченківському районі м. Києва, то позивачем при зверненні до суду порушено правила територіальної підсудності.

Проте, погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Позивачем оспорюється договір, укладений 28 жовтня 2008 року між Торгово-промисловою палатою України, від імені якої діяв віце-президент ТПП України ОСОБА_4, та Почесним консулом Східної Республіки Уругвай пані ОСОБА_3.

Предметом цього договору є взаємодія між сторонами з метою розвитку взаємних торгово-економічних, інвестиційних, науково-технічних та культурних зв»язків між Україною та Східною Республікою Уругвай ( п.п.1.1 п.1 договору про співробітництво).

Сторонами договору є Торгово-промислова палата України та Почесний консул Східної Республіки Уругвай пані ОСОБА_3, як агент держави, яку вона представляє, та діє на підставі Консульського патенту від 2 червня 2008 року та Екзекватури № 169 від 27 жовтня 2008 року.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, суд першої інстанції має визначитися з характером спірних правовідносин, предметом позову, нормами закону, що регулюють спірні правовідносини з метою з»ясування наступних питань: чи поширюється юрисдикція загальних судів на спірні правовідносини, в порядку якого судочинства підлягає розгляду ця справа, чи підсудна ця справа суду.

Суд першої інстанції не з»ясував характер спірних правовідносин, з яких виник спір, не перевірив, чи поширюється на ці правовідносини судові імунітети, передбачені Віденською Конвенцією 1963 року, чи підлягає така справа розгляду в порядку цивільного судочинства та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного районного суду.

Оскільки питання про прийняття позовної заяви до розгляду відноситься виключно до компетенції суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, ухвала судді суду першої інстанції скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Разом з тим, зважаючи на визначений в оспорюваному договорі предмет його дії, відсутні підстави вважати, що цей договір стосується нерухомого майна або пов»язаних з нерухомістю відносин, а тому відсутні підстави для застосування правил ст..114 ЦПК України при вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3- задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 05 серпня 2016 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: