Справа №359/9648/16-ц
Провадження №2/359/742/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство «Артем-Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», ОСОБА_1, ОСОБА_6; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_7, про виселення відповідача з наданням йому іншого житла,

встановив:

В грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 5 лютого 2014 року ОСОБА_7 уклала з ПАТ «Артем-Банк» кре-дитний договір №3/14. За цим договором ПАТ «Артем-Банк» зобов'язався надати кредит в розмірі 190000 гривень, а ОСОБА_7 зобов'язалась щомісячно до 5 січня 2015 року по-вертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30% річних від розміру одержаного кредиту. В той же день ОСОБА_7 уклала з ПАТ «Артем-Банк» договір іпотеки, за яким з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. В цьому ж договорі було обумовлено іпотечне застереження, за яким у випадку невиконання пись-мової вимоги про усунення порушень за кредитним договором ПАТ «Артем-Банк» мав право продати предмет іпотеки у власність іншій особі на підставі укладеного з нею дого-вору купівлі-продажу. 31 березня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Фак-торинг» договір факторингу №3/14, за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Факторинг» право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року. 19 квітня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Факторинг» дого-вір відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Фак-торинг» право вимоги до ОСОБА_7 за договором іпотеки від 5 лютого 2014 року. В той же день ТОВ «Арма Факторинг» уклав з ОСОБА_1 два договори відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Арма Факторинг» відступив ОСОБА_1 права вимоги за кредит-ним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року та договором іпотеки від 5 лютого 2014 року. 19 квітня 2016 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_7 письмове повідомлення, в якому він вимагав погасити борг за кредитним договором в розмірі 299901 гривні 35 копі-йок. ОСОБА_7 добровільно не погасила цей борг. Тому 23 серпня 2016 року ОСОБА_1 уклав з позивачем договір купівлі-продажу квартири, за яким він відчужив у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Бориспільської міської ради №42-2-VII від 17 грудня 2015 року вул. Ленінградська була перейменована на вул. Соборну. В квартирі АДРЕСА_1 за-реєстровано місце проживання ОСОБА_5 29 серпня 2016 року ОСОБА_4 надіслав відповідачу вимогу, в якій позивач вимагав від ОСОБА_5 протягом 30 днів звільнити квартиру та припинити реєстрацію його місця проживання в ній. Однак відповідач ухиля-ється від добровільного виконання вказаних вимог. Ця обставина перешкоджає ОСОБА_8 користуватись придбаною ним квартирою. 18 жовтня 2016 року позивач уклав з ОСОБА_6 договір найму житла, за яким він орендував для ОСОБА_5 кімнату в квартирі АДРЕСА_3. Тому ОСОБА_4 просить суд ви-селити відповідача з квартири АДРЕСА_1 з наданням ОСОБА_5 для його постійного проживання квартиру АДРЕСА_3.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтриму-ють позов та просять суд задовольнити його.

ОСОБА_3, яка є представником ОСОБА_6, не заперечує проти вселення ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_3. Тому вона підтримує позов та про-сить суд задовольнити позов.

Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Суд неодно-разово вживав заходи, спрямовані на завчасне у встановленому порядку повідомлення їх про час та місце розгляду цивільної справи. Чергове відкладення судового засідання призведе лише до затягування розгляду цивільної справи на нерозумний строк понад 10 місяців. З метою запобігання порушення ч.1 ст.157 ЦПК України та п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд постановив протокольну ухвалу про розгляд цивільної справи у відсутності учасників цивільного процесу, які не з'явились у судове засідання.

Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також дослідивши письмові докази, суд дій-шов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 5 лютого 2014 року ОСОБА_7 уклала з ПАТ «Артем-Банк» кре-дитний договір №3/14 (а.с.52-61), за яким ПАТ «Артем-Банк» зобов'язався надати кредит в розмірі 190000 гривень, а ОСОБА_7 зобов'язалась щомісячно до 5 січня 2015 року по-вертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 30% річних від розміру одержаного кредиту.

В той же день ОСОБА_7 уклала з ПАТ «Артем-Банк» договір іпотеки (а.с.5-7), за яким з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

31 березня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Факторинг» договір факторингу №3/14 (а.с.62-73), за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Факто-ринг» право вимоги до ОСОБА_7 за кредитним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року.

19 квітня 2016 року ПАТ «Артем-Банк» уклав з ТОВ «Арма Факторинг» договір відступлення права вимоги (а.с.8-9), за яким ПАТ «Артем-Банк» відступив ТОВ «Арма Факторинг» право вимоги до ОСОБА_7 за договором іпотеки від 5 лютого 2014 року.

В той же день ТОВ «Арма Факторинг» уклав з ОСОБА_1 два договори від-ступлення прав вимоги (а.с.10-11, 74-78), за яким ТОВ «Арма Факторинг» відступив ОСОБА_9 права вимоги за кредитним договором №3/14 від 5 лютого 2014 року та дого-вором іпотеки від 5 лютого 2014 року.

23 серпня 2016 року ОСОБА_1 уклав з позивачем договір купівлі-продажу квар-тири (а.с.12-13), за яким він відчужив у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудо-вого врегулювання, яке здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Згідно з ч.2 цієї ж статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, в розділі 5 вказаного вище договору іпотеки (а.с.6 зворот) було обумовлено іпотечне застереження, за яким у випадку невиконання позичальником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за кредитним договором у встановлений строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки на розсуд іпотекодержателя шляхом: передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-про-дажу.

Дійсно, 19 квітня 2016 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_7 письмове повідомлен-ня (а.с.85-86), в якому він вимагав протягом 30 днів з дня отримання цього повідомлення погасити борг за кредитним договором в розмірі 299901 гривні 35 копійок.

Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_7 отримала вказане повідомлення. Тому вона об'єктивно не мала можливість виконати вимогу ОСОБА_1 Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 передчасно відчужив квартиру у власність ОСОБА_4

З огляду на це суд вважає, що звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 було проведено з порушенням ч.1, ч.2 ст.36 Закону України «Про іпотеку», а також розділу 5 договору іпотеки від 5 лютого 2014 року.

Встановлено, що рішенням Бориспільської міської ради №42-2-VII від 17 грудня 2015 року вул. Ленінградська була перейменована на вул. Соборну.

З копії довідки КП «ЖРЕУ» №1888 від 28 жовтня 2016 року (а.с.20), а також довідки АДП УДМС України в Київській області (а.с.27) вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встанов-лений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійс-нюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч.4 ст.1091 ЖК України виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підста-вою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового про-живання.

Дійсно, 29 серпня 2016 року ОСОБА_4 надіслав відповідачу вимогу (а.с.16), в якій позивач вимагав від ОСОБА_5 протягом 30 днів звільнити квартиру та припинити реєстрацію його місця проживання в ній.

Однак з копії конверту (а.с.18), а також копії бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19) вбачається, що відповідач так і не отримав вказану вимогу. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_4 не дотримався поряд-ку, передбаченого ст.40 Закону України «Про іпотеку».

В матеріалах цивільної справи міститься копія договору найму житла від 18 жовтня 2016 року (а.с.21-22), за яким позивач орендував у ОСОБА_6 кімнату для проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_3. Водночас, вжиття цього заходу є недостатнім без попереднього завчасного вручення ОСОБА_5 вимоги про ви-селення з квартири.

Узагальнюючий аналіз наведених вище обставин переконливо свідчить про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача з квартири були про-ведені з істотними порушеннями Закону України «Про іпотеку».

З огляду на це суд вважає, що відсутні підстави для виселення ОСОБА_5 з квар-тири АДРЕСА_1.

Керуючись п.2 ч.1,ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство «Артем-Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», ОСОБА_1, ОСОБА_6; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_7, про виселення відповідача з наданням йому іншого житла відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець