Справа № 463/6267/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1385/2017
Головуючий у 1 інстанції Леньо С.І.
Суддя-доповідач Максюта
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюта І.О.

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

секретаря: Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и л а :

28 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2014 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за його позовом до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що підставою відмови у відкритті провадження у цивільній справі є п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, згідно якого справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Однак у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року, копія якої ним отримана 16.03.2017р., зроблений висновок про те, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя. Вважає, що ці обставини спростовують факти, які були покладені в основу ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2014 року і породжують процесуальні наслідки, які впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення. (а.с.64)

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суддя вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, а саме ст.ст. 8,55,124, 150 Конституції України, ст. 61 ЦПК України.

Просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 від 03 липня 2017 року визначена підсудність справи для розгляду в апеляційному порядку апеляційному суду Івано-Франківської області (а.с.85).

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі про перегляд за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з положень частини 1 ст. 361 ЦПК України, встановивши, що ухвала про відмову у відкритті провадження не є процесуальним рішенням, яким закінчується розгляд справи, оскільки відмовивши у відкритті провадження справа по суті не розглядалась, внаслідок чого не приймалось відповідне рішення, дійшов висновку, що перегляд такої ухвали може здійснюватись виключно в порядку апеляційного та касаційного провадження або Верховним Судом України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що 27 листопада 2014 року Личаківським районним судом м.Львова постановлено ухвалу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України у зв»язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (а.с.11).

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 03 березня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а ухвала Личаківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2014 року залишена без змін (а.с.37-38).

Підстави, строк та порядок перегляду рішень та ухвал судів у зв»язку з нововиявленими обставинами передбачений ст.ст. 361, 362 та 365 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Отже, ключовим моментом для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є наявність юридичних фактів, існуючих на час розгляду справи, невідомих заявнику.

За змістом пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» роз»яснено, що відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

- ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала про відмову у відкритті провадження по справі не є тим процесуальним рішенням, яким закінчується розгляд справи, оскільки розгляд справи фактично ще не розпочатий.

Апелянт посилається на процесуальні недоліки, допущені під час вирішення питання судом про відкриття провадження по справі, які виразилися у неправильному застосуванні норм процесуального права, зазначаючи про наявність судової практики Верховного Суду України з цього питання (звернення з позовом до відповідача Держави Україна), вказуючи, що суд повинен був відкрити провадження по справі, але не відкрив його, оскільки неправильно застосував норми процесуального права.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Тобто суд першої інстанції правильно зазначив, що перегляд зазначеної заявником ухвали може здійснюватися в порядку апеляційного чи касаційного провадження або Верховним Судом України.

Безперечно, оскаржувана ухвала перешкоджає провадженню по справі, однак заявник не позбавлений можливості реалізувати своє конституційне право на захист своїх інтересів у спосіб, передбачений процесуальним законом, а саме шляхом оскарження цієї ухвали, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області, у касаційному порядку, а такожі до Верховного Суду України.

З метою правильного й однакового застосування ЦПК при перегляді судових рішень, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 30 березня 2012 року надано судам відповідні роз'яснення, тому суд правильно керувався положеннями цієї постанови, оскільки положеннями процесуального закону ці питання прямо не врегульовані.

Пунктом 15 вказаної постанови передбачено, що у разі звернення особи із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об'єктом перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви.

Оскільки відмова у відкритті провадження по своїй суті тотожна відмові у прийнятті заяви, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильної по суті ухвали суду першої інстанції.

Ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням вимог процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_3