Справа № 2/331/143/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом житлово будівельного кооперативу « Машинобудівельник № 5» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по утриманню будинку,

ВСТАНОВИВ :

В липні 2016 р. житлово будівельний кооператив « Машинобудівельник №5» ( далі- ЖБК « Машинобудівельник» ) звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території, втрат від інфляційних процесів, 3% річних та пені, всього в розмірі 5 134, 85 грн. ( т.1, а.с. 1-5).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2016 провадження у справі відкрито ( т.1, а.с.33).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2016 зазначену справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя по підсудності ( т.1, а.с.166).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолки І.О. від 18.10.2016 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду ( т.1, а.с.181).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016 заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Смолки І.О. задоволено ( т.1, а.с.209).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 2.12.2016 справу прийнято до провадження судді Скользнєвої Н.Г. ( т.1, а.с.214).

В травні 2017 р. позивач уточнив позовні вимоги до ОСОБА_2 і остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по утриманню будинку в розмірі 2 063, 87 грн. , пеню в розмірі 2 429, 11 грн., інфляційні витрати в розмірі 582, 07 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 59, 80 грн., а всього 5 134, 85 грн. ( т.2, а.с. 118-120).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ЖБК « Машинобудівельник № 5» зареєстрований рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради 4.09.2003 за № 277/2 та утримує багатоквартирний будинок № 39 по вул. Козача в м. Запоріжжі.

Відповідач ОСОБА_2 є членом ЖБК « Машинобудівельник №5» та власником квартири АДРЕСА_1. По вказаній адресі він зареєстрований у передбаченому законом порядку та проживає.

Між сторонами по справі встановились зобов»язальні правовідносини з приводу надання житлово комунальних послуг.

У відповідності до п.4.1 Статуту ЖБК « Машинобудівельник № 5» вищим органом кооперативу є загальні збори членів ЖБК, до виключної компетенції яких , зокрема, належить затвердження кошторису, визначення розмірів внесків і платежів членами ЖБК.

Відповідно до рішення загальних зборів ЖБК « Машинобудівельник № 5» від 25.06.2014 ( протокол № 4) , розмір внеску на утримання будинку встановлений 1,50 грн. за 1 кв.м. ; відповідно до рішення загальних зборів ЖБК від 8.02.2015 ( протокол № 7), розмір внеску на утримання будинку встановлений 1,70 грн. за 1 кв.м.; відповідно до рішення загальних зборів ЖБК від 1.11.2015 ( протокол №9) розмір внеску встановлений 2, 00 грн. за 1 кв.м.

Сума заборгованості за особовим рахунком ОСОБА_2 за період з 1.06.2014 по 31.05.2016 складає 5 134, 85 грн., з яких : 2 063, 87 грн. заборгованість по утриманню будинку , 2 429, 11 пеня, 582, 07 грн. інфляційні втрати, 59,80 грн. 3% річних, що в свою чергу свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов»язань.

В добровільному порядку ОСОБА_2 відмовляється сплатити наявний у нього борг по утриманню будинку, у зв»язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

В суді представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених по тексту позову.

Відповідач в суді проти позову заперечував з наступних підстав.

По-перше, а ні він, а ні члени його родини ніколи не були членами ЖБК « Машинобудівельник №5», а отже на нього не розповсюджуються положення Статуту ЖБК.

Надані представником позивача на підтвердження доводів того, що відповідач є членом ЖБК документи, а саме : витяг з протоколу ЖБК № 2 від 17.05.1990, протокол ЖБК № 5 від 9.10.2014, є підробленими, а отже не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини, оскільки ЖБК а ні з ним, а ні з членами його родини не укладали ніяких договорів, на підставі яких він зобов»язаний сплачувати кошти на утримання будинку.

По - друге, ЖБК « Машинобудівельник № 5» в особі голови правління ОСОБА_1 ніяких дій по утриманню будинку не здійснював, а отже і не має права вимагати оплату послуг по утриманню будинку, яких не надавав взагалі. Представником позивача не надано суду доказів на підтвердження того, що ЖБК виконувалися будь-які роботи щодо утримання будинку. Кошти, які голова правління ЖБК отримала з членів ЖБК на утримання будинку за період з 1.06.2014 по 1.06.2016, були витрачені нею на власні потреби; перед членами ЖБК за їх цільове витрачання вона не звітувала.

По-третє, представником позивача не надано суду належних доказів того, що рішення про встановлення розміру внесків на утримання будинку приймалися на загальних зборах членів ЖБК, за правилами, встановленими Статутом ЖБК та законодавством, яке регулює діяльність житлово будівельних кооперативів.

По-четверте, голова правління ЖБК ОСОБА_1 не надала суду документального підтвердження її заробітної плати, яка входить до розміру внесків на утримання будинку.

По-п»яте, у 2015 році він самостійно за власні кошти провів ремонтні роботи по заміні кооперативного майна, яке вийшло з експлуатації на загальну суму 5 052, 13 грн., на підтвердження чого надав суду відповідні документи. Отже, як на думку відповідача, не він винен ЖБК кошти, а навпаки ЖБК йому зобов»язано компенсувати витрати.

По-шосте, голова правління ЖБК ОСОБА_1 на загальних зборах членів ЖБК 26.04.2015 самовільно, незаконно установила розмір пені за нездійснення оплати послуг за утримання будинку.

По-сьоме, як на думку відповідача позивач ЖБК « Машинобудівельник № 5» є неналежним. Так, голова правління ЖБК ОСОБА_1 самовільно провела реорганізацію ЖБК « Машинобудівельник №5» з колективною формою власності в обслуговуючий кооператив ЖБК « Машинобудівльник № 5», тобто відбулося перетворювання однієї юридичної особи в іншу. Друга реорганізація відбулася 17.04. 2016 було створено ОСББ « Козача 39». Проте, не зважаючи на вищевикладені події, ОСОБА_1 13.07.2016 від імені неіснуючої юридичної особи звернулася до суду з цим позовом.

Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши їх наданими суду проаналізованими доказами, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, в якій він зареєстрований та постійно проживає ( т.1, а.с.19, 40).

Вказаний будинок перебуває на балансі ЖБК « Машинобудівельник № 5», який є виконавцем житлових послуг за адресою відповідача, а відповідач є споживачем цих послуг, з моменту утворення кооперативу( дата державної реєстрації : 19.11.1964; та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу : 19.03.2007, № 1 103 120 НОМЕР_1) ( т.1, а.с.27, 28, т.3, а.с.86-87).

Будь-які данні про те, що ЖБК « Машинобудівельник № 5» на день звернення до суду липень 2016 року був неналежним позивачем, актуальні дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 22.08.2017 не містять ( т.3, а.с.86-87).

Правовим документом кооперативу, який регулює його діяльність є статут.

Статут ЖБК « Машинобудівельник №5» у другій редакції, на підставі якого у тому числі ЖБК здійснює свою діяльність, прийнятий загальними зборами членів ЖБК 8.12.2002 ( протокол №3), затверджений рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 19.11.1970 № 511, зареєстрований рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради 4.09.2003 № 277/2 ( а.с.26).

Відповідно до Примірного статуту та п.4.1. статуту ЖБК вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів житлово будівельного кооперативу ( т.2, а.с.31).

Загальними зборами ЖБК « Машинобудівельник № 5» 17 травня 1990 року ( протокол № 2) ОСОБА_2 був прийнятий у члени ЖБК і за ним була закріплена квартира АДРЕСА_1 ( т.2, а.с.91)

Засіданням правління ЖБК « Машинобудівельник № 5» від 20.05.2014 ( протокол № 1) головою правління ЖБК обрано ОСОБА_1 ( т.1, а.с.29).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов»язаний вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими передбачено, що цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права та обов»язки.

Таким чином, між позивачем ЖБК « Машинобудівельник № 5» та відповідачем членом ЖБК ОСОБА_2 виникли цивільні відносини, що породжують цивільні права та обов»язки, оскільки позивач надає житлово комунальні послуги, а відповідач ними користується.

Статтею 20 Закону України « Про житлово комунальні послуги» встановлено, що споживачі зобов»язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць

Рішенням загальних зборів членів ЖБК « Машинобудівельник № 5» від 26.04.2015 ( протокол №8) встановлено, що плата за послуги вноситься не пізніше 30 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Згідно до ст. 151 ЖК України , громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок ( квартиру), зобов»язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.

Згідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов»язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і те порву енергію.

Відповідно до «Правил користування приміщеннями житлових будинків» користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму ( оренди), власник квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст. 149 ЖК України права і обов»язки члена житлово будівельного кооперативу, а також членів його сім»ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до п.2.5.2 статуту ЖБК « Машинобудівельник № 5» член ЖБК зобов»язаний своєчасно вносити платежі за комунальні послуги, платежі в покриття витрат на капітальний ремонт будинку, а також на експлуатаційні витрати, на утримання прибудинкової території ( т.2, а.с.30)

Відповідно до п.24 « Примірного статуту житлово будівельного кооперативу», внески на проведення капітального ремонту житлового будинку ( будинків) справляються з членів житлово будівельного кооперативу, виходячи з балансової вартості квартир у розмірах, встановлених Радою Міністрів УРСР, а внески на експлуатацію жилого будинку ( будинків) і утримання придомової території в розмірах, необхідних для покриття фактичних витрат кооперативу на ці потреби, виходячи з жилої площі займаних квартир.

Відповідно до рішення загальних зборів ЖБК « Машинобудівельник № 5» від 25 червня 20124 р., протокол № 4 розмір внеску на утримання будинку встановлений 1, 50 грн. за 1 кв. м. ( т.2, а.с.5); - рішення загальних зборів ЖБК від 8 лютого 2015 р., протокол № 7 розмівр внеску встановлений 1, 70 грн. за 1 кв.м. ( т.2, а.с.6) ; - рішення загальних зборів ЖБК від 1 листопада 2015 р., протокол № 9 розмір внеску встановлений 2,00 грн. за 1 кв.м.

Вказані рішення є чинними, ніким не змінені і не скасовані, а тому вони підлягають виконанню.

Згідно наданої представником позивача довідки, сума боргу ОСОБА_2 за утримання будинку за період з 1.06.2014 по 31.05.2016 становить 2 063, 87 грн. ( нараховано 2 226, 87 грн., сплачено 163,00 грн.) ( т.1, а.с.6)

Зазначена у довідці сума підтверджується дослідженими в суді даними картки розрахунків за вказаний період часу по особовому рахунку № 000000021, належному власникові квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ( т.1, а.с.7)

Отже в суді встановлено, що за період з 1.06.2014 по 31.05.2016 ОСОБА_2 за утримання будинку було сплачено лише 163, 00 грн., заборгованість складає 2 063, 87 грн.

В суді відповідачем не заперечувався факт несплати ним послуг за утримання будинку, у зв»язку з чим суд вважає вимогу позивача про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь заборгованості за вказаний період часу за утримання будинку законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити грошві тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник зобов»язується оплатити виконавцю зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов»язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредиторові відповідно до цивільно правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов»язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов»язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмет договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов»язанням.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов»язки визначено у Законі України « Про житлово комунальні послуги».

Пунктом 10 частини третьої статті 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово комунальні послуги у вигляді пені.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та п. 20 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов»язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов»язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов»язань.

З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов»язанням, у якому серед інших прав і обов»язків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов»язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати від боржника сплатити гроші за надані послуги.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов»язань на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання.

Закріплена у п.10 ч.3 ст. 20 Закону України « Про житлово комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України.

Застосування положень ч.2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими у п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких судовий наказ може бути видано в разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Саме такий правовий висновок щодо застосування норм статті 625 ЦК України міститься у постановах Верховного Суду від 20 червня 2012 року, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023 цс15, від 13 січня 2016 року у справі № 6-931 цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

На підставі викладених норм права вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь пені, втрат від інфляційних процесів та 3% річних є законними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються наданими суду та дослідженими під час розгляду справи довідкою № 91 від 4.07.2016 ( т.1, а.с.6), карточкою розрахунків по особовому рахунку № 000000021 ( т.1, а.с.7) , детальним розрахунком втрат від інфляційних процесів та 3% річних заборгованості ( т.1, а.с.8).

Розрахунки проведені з урахуванням сплаченої відповідачем суми за утримання будинку в розмірі 163,00 грн.

Відповідачем наведені позивачем розрахунки заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереч, крім випадеів, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 58, ч.2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він ніколи не був членом ЖБК « Машинобудівельник № 5» судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються дослідженими в суді доказами, а саме : рішенням загальних зборів ЖБК від 17.05.1990 ( протокол № 2), яким ОСОБА_2 був прийнятий у члени ЖБК і за ним була закріплена квартира АДРЕСА_1 ( т.2, а.с.91) ; власноручно виготовленою ОСОБА_2 заявою, адресованою правлінню ЖБК « Машинобудівельник № 5» від члена ЖБК ОСОБА_2, про виключення його із членів ЖБК від 1.10.2014 ( т.2, а.с.165).

Посилання ОСОБА_2 на те, що надані представником позивача на підтвердження того, він є членом ЖБК, документи є підробленими, заява ним підготовлена під тиском ОСОБА_1, не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки відповідачем на їх підтвердження не було надано суду належних та допустимих доказів.

Твердження відповідача про те, що він не зобов»язаний сплачувати послуги за утримання будинку ЖБК, оскільки останнє не уклало з ним відповідного договору, судом до уваги не приймаються, оскільки послуги ОСОБА_2 надавалися, ним споживалися і частково сплачувались, що свідчить про існування між сторонами у справі фактичних договірних відносин, тобто цивільних прав та обов»язків в силу ст. 11 ЦК України.

Відсутність договору на надання житлово комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року ( справа № 6-59цс13).

Твердження відповідача про те, що ЖБК в особі голови правління ОСОБА_1 ніяких дій щодо утримання будинку не здійснює , а кошти власників квартир за начебто утримання будинку привласнює, судом до уваги не приймаються , оскільки відповідачем на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів, в тому числі судових рішень, які б набрали законної сили.

Посилання відповідачем на ті обставини, що він у 2015 році самостійно за власні кошти провів ремонтні роботи по заміні кооперативного майна, яке вийшло з експлуатації на загальну суму 5 052,13 грн., у зв»язку з чим у нього не існує боргу перед ЖБК за послуги з утримання будинку, судом до уваги не приймаються, оскільки на їх підтвердження ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів.

Надані ОСОБА_2 суду товарні чеки на підтвердження придбання у гидромаркеті товару на суми 235, 53 грн. та 1 787, 2 грн. ( т.1, а.с.67) лише констатують факт придбання цих товарів невідомою особою 1.05.2015, проте не є доказами вищевикладених доводів відповідача.

Посилання відповідача на незаконність зборів членів ЖБК , рішення яких були надані суду стороною позивача на підтвердження доводів, викладених в позові, підставами заявленого у даній справі позову не являлися, отже не були і предметом судового дослідження. Крім того, ОСОБА_2 на підтвердження своїх доводів не було надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили, що рішення зборів членів ЖБК, які досліджувалися в суді, у встановленому законом порядку були визнані незаконними.

Судові витрати по справі суд розподіляє в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 625 ЦК України, ст.ст. 145, 149, 156 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України « Про житлово комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ :

Позов житлово будівельного кооперативу « Машинобудівельник № 5» задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь житлово будівельного кооперативу « Машинобудівельник № 5» заборгованість по утриманню будинку в розмірі 2 063, 87 грн. ( дві тисячі шістдесят три гривні 87 копійок), пеню в розмірі 2 429, 11 грн. ( дві тисячі чотириста двадцять дев»ять гривень 11 копійок), інфляційні витрати в розмірі 582, 07 грн. ( п»ятсот вісімдесят дві гривні 07 копійок, 3% річних від суми боргу у розмірі 59, 80 грн. ( п»ятдесят дев»ять гривень 80 копійок), а всього 5 134, 85 грн. ( п»ять тисяч сто тридцять чотири гривні 85 копійок.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь житлово будівельного кооперативу « Машинобудівельник № 5» судовий збір в розмірі 1 378, 00 грн. ( одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні в той же строк та порядок з дня отримання копії повного рішення.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

29.08.2017