Справа №642/493/17
№2/639/1358/17
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

10 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло» про стягнення пені за невиконання зобовязання , суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Харківжитло", в якому просить стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з лютого 2016 року по січень 2017 року у відповідності до п. 4.7, п. 10.3 Договору №45157 в сумі 146967 грн. 72 коп., а також по не виконаним виконавчим листам інфляційні , річні та пеню у відповідності з доданими розрахунками в сумі 332316 грн.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просить додатково стягнути з відповідача на його користь згідно п. 4.7 та п. 10.3 Договору №45157 від 10.01.2006 року пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 01 лютого 2017 року по 26 липня 2017 року у сумі 57788 грн. 58 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що між ним та відповідачем , ТОВ «Харківжитло» ,10 січня 2006 року укладено договір пайової участі у будівництві за №45/57 житлового багатоквартирного будинку за адресою м. Харків , вул.. Полтавський шлях, 144. Відповідно до умов договору він вніс на розрахунковий рахунок ТОВ «Харківжитло" пайовий внесок в розмірі 438264 грн., що на день укладання договору складало 86 785 у.о./дол. США/. Відповідач зобов'язався завершити будівництво об'єкту у другому кварталі 2009 року та по завершенню будівництва виділити в натурі на четвертому поверсі трикімнатну квартиру загальною площею 102,10 кв. м., що відображено в п. 2.4 Договору. У звязку з не завершенням будівництва у строк, зазначений у Договорі, відповідач ТОВ «Харківжитло» обіцяв взамін виділити аналогічну квартиру з числа квартир, що реалізуються ним та розташовані в будинках-новобудовах на різних вулицях м. Харкова, однак так і не виділив. Позивач зазначає, що він виконав взяті за договором зобовязання , своєчасно сплатив вартість обраного обєкта, відповідач прийняв сплачені ним кошти. Проте взяті на себе зобовязання щодо введення в експлуатацію обєкта будівництва у другому кварталі 2009 року та передати його під заселення , відповідач до теперішнього часу не виконав, переховується від нього, що є істотним порушенням умов договору, у звязку з чим позивач позбавлений можливості отримати квартиру відповідно до умов договору. Крім того, стягненню з відповідача на його користь, підлягають інфляційні витрати та 3% річних нараховані на суми , стягнуті за попередніми рішеннями судів і не виконаними виконавчими листами у відповідно до вимог ст.ст. 509,524,533, 625 ЦК України. На думку позивача договір на пайову участь у будівництві будинку , схожий з договором про надання послуг /ст. ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України/. Зважаючи на це, на думку позивача , правовідносини, які склалися на основі договору про надання послуг, є грошовим зобовязанням і, не дивлячись на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них розповсюджується дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно- правової відповідальності за прострочу виконання зобовязання .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі , просив задовольнити та надав пояснення відповідні вищенаведеному та викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився , належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив.

14.03.2017 року відповідачем у справі надано заява /клопотання / про застосування до позовних вимог , посилаючись на те, що згідно умов договору його виконання визначено 2-й квартал 2009 року , тобто позивач мав право скористатися своїм правом на звернення до суду з зазначеними вимогами до 01.07.2010 року , в звязку з чим, станом на час звернення позивача до суду лютий 2017 року /, строк виконання договору сплинув. Враховуючи , що до вимог про стягнення неустойки/штрафу. Пені/ застосовується позовна давність в один рік, у відповідності до положення ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності почався з 01.07.2009 року та сплинув 01.07.2010 року. Також зазначив, що штрафні санкція не підлягають нарахуванню , оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пенею е неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання, а тому незаконно нараховувати пеню за невиконання не грошових зобовязань. У відповідача будь-яких грошових зобовязань перед позивачем не виникало, наявне лише зобовязання передати квартиру після закінчення будівництва. У розумінні вимог ст. 549 ЦК України нарахування пені у звязку з невиконанням не грошового зобовязання /здійснити будівництво/ не допускається. Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний суд Украхни по справах про стягнення іншого виду забезпечення зобовязання завдатку при укладенні попередніх договорів.

Зі згоди позивача , суд ухвалює заочне рішення , що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухав пояснення позивача , вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судовими рішеннями Ленінського районного суду м. Харкова та Апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2013 року, 04 грудня 2013 року , 25 квітня 2014, 09 липня 2014 року, 16 березня 2015 року, 15 червня 2015 року , 21 березня 2016 року, 22 червня 2016 року встановлено , що 10 січня 2006 року між ТОВ «Харківжитло» та ОСОБА_1 укладено договір пайової участі у будівництві за №45/57 житлового багатоквартирного будинку за адресою м. Харків , вул. Полтавський шлях, 144.

Предметом договору є домовленість сторін спільно діяти на підставі об'єднання своїх пайових внесків для досягнення спільної мети: будівництво та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Харків , вул. Полтавський шлях, 144.

Згідно п.3.1. вказаного договору до обов'язків позивача входило внесення грошових коштів ( пай), загальна сума якого на дату укладання договору склала 438 264 грн., що на день укладення договору дорівнювалась 86785 доларів США.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язався по закінченню будівництва виділити позивачу трикімнатну квартиру будівельний номер 45/57 у будинку за адресою м. Харків , вул. Полтавський шлях,144 , на четвертому поверсі, загальною проектною площею 102,10 кв.м.

29.01.2007 року ОСОБА_1 на депозитний рахунок відвідача внесено 86785 доларів США, що в еквіваленті складало 438 264 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі передбачений строк його виконання, то він підлягає виконанню в цей строк.

Частинами першої , другою ст. 612 ЦК України передбачено , що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Доказів на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо завершення будівництва у другому кварталі 2009 року та передачі позивачу квартири, відповідно до умов укладеного з ОСОБА_1 договору, матеріали справи не містять та не надані ТОВ «Харківжитло» суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області 04.12.2013 року, встановлено порушення зобов'язань відповідачем за договором від 10.01.2006 року №45/57, вирішено стягнути з ТОВ "Харківжитло" на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 65739,78 грн. за період з лютого 2012 року по січень 2013 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.04.2014 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області 09.07.2014 року, вирішено стягнути з ТОВ "Харківжитло" на користь позивача пеню за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 60840,64 грн. за період з лютого 2013 року по січень 2014 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.03.2015 року , яке було частково скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15.06.2015 року, вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобовязань у розмірі 96346 грн. 03 коп. за період з лютого 2014 рорку по січень 2015 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 березня 2016 вирішено стягнути з ТОВ «Харківжитло» на користь позивача пеню за прострочення виконання зобовязань у розмірі 227681 грн. 15 коп. за період з 01 лютого 2015 року по 31 січня 2016 року.

Відповідно до п. 10.3 договору № 45/57 у разі порушення ТОВ "Харківжитло" своїх зобов'язань відповідно до п. 2.4 (строк закінчення будівництва - 2-й квартал 2009 року), більш ніж на 90 банківських дні:в, ТОВ "Харківжитло" сплачує пайщику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично понесених пайщиком грошових коштів за кожний день прострочення, починаючи з 91-го дня.

Законом не передбачена можливість зміни договору в односторонньому порядку.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактично понесених пайщиком грошових коштів за кожний день прострочення за період з лютого 2016 року по 26 липня 2017 року в сумі 204756 грн. 63 коп., враховуючи розмір облікових ставок НБУ з 01.02.2016 року по 02.03.2016 року 22%,з 03.03.2016 року по 21.04.2016 року 0 22%, з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року -19%, з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року -18%,з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року 16,5 %, з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року -15,5%, з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року-15%, з 28.10.2016 року по 07.12.2016 року -14%,з 08.12.2016 року по 01.02.2017 року 14%, з 26.01.2017 рорку по 13.04.2017 року -14%, з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року -13%, з 26.05.2017 року по 26.07.2017 року 12,5 %. із розрахунку:

(438264x2x22): 100: 365x31) = 16333,12 грн.

(438264x2x22): 100: 366x50 = 22343,74 грн.

(438264x2x19) : 100: 366x35 = 15925,99 грн.

(438264x2x18) : 100: 366x28 = 12070,22 грн.

(438264x2x16,5) :100: 366x35 = 13830,46.

(438264x2x15,5) : 100: 366x49 = 18189,15 грн.

(438264x2x15) : 100: 366x 42 =15081,78 грн.

(438264x2x 14) : 100: 366x 41 =13746,64 грн.

(438264x2x 14) : 100: 366x 55 = 18440,62 грн.

(438264x2x 14) : 100: 366x 78 = 26152,15 грн.

(438264x2x 13) : 100: 366x 42 = 13076,07 грн.

(438264x2x 12,5) : 100: 366x 62 = 18560,36 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення інфляційних витрат , річних та пені, передбаченої ст. 625 ЦК України в сумі 332316 грн. , задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник , який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена ст. 625 ЦК відповідальність застосовується до правовідносин зобовязального характеру , які виникають із приводу грошових зобовязань.

З огляду на положення ст.ст. 524, 533-535,625 ЦК України грошовими є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України ( грошовому еквіваленті в іноземній валюті) , тобто будь-яке зобовязання щодо сплати коштів.

Таким чином , грошовим зобовязанням є таке правовідношення , в якому одна сторона ( боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони( кредитора) , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою застосування ст. 625 ч.2 ЦК України , є прострочення боржником виконання грошового зобовязання.

Тобто порушенням грошового зобовязання є невиконання боржником обовязку сплатити кошти.

У справі , яка розглядається , між сторонами виникли зобовязання за договором про часткову участь у будівництві , за умовами якого забудовник зобовязувався звести обєкт будівництва у строк, визначений договором , і передати його замовникові , однак, на порушення умов договору , свої зобовязання не виконав.

Таким чином , спір між сторонами виник унаслідок невиконання відповідачем умов договору щодо передання обєкта будівництва у власність позивачу , а не внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання.

Враховуючи вищевикладене , суд вважає , що до даних правовідносин не застосовується ч.2 ст. 625 ЦК України , оскільки ці правовідносини не є грошовими.

Така позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-25цс14.

У разі , коли судом буде встановлено, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. У цьому випадку не може бути застосовано до позовних вимог строки позовної давності. За таких підстав клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності , не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд , виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови , що сприяли вчиненню порушення , може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Позивач у справи просив суд, з метою забезпечення позову , у звязку з тим , що всупереч п. 1 ст. 382 КК України , керівник ТОВ «Харківжитло» умисно , протягом чотирьох років не виконує рішення суду, що набрало законної сили та перешкоджає їх виконанню, не впускаючи представників Державної виконавчої служби та працівників поліції на будівельний майданчик, зобовязати керівника Холодногірського районного відділення поліції ГУНП в Харківській області порушити кримінальну справу по покаранню штрафом у одну тисячу неоподаткованого мінімуму доходів громадян, або позбавленням волі на строк до трьої років керівника ТОВ «Харківжитло».

На підтвердження вищевикладеного , позивач не надав жодного доказу /акти державного виконавця, рапорти робітників поліції, тощо/, а тому підстав для реагування відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України

, у суду відсутні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України , пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2047,56 грн.

Керуючись ст. 10,11,57-60,61, 209,212-215,218,226-226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виконання зобовязань у розмірі 204756 грн. 63 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківжитло» на користь держави судові витрати у розмірі 2047 грн. 56 коп..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту одержання його копії.

Суддя І.В. Іванова