Справа № 567/490/17
У Х В А Л А

28.07.2017 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання закладу освіти "Мінський державний професійно-технічний коледж залізничного транспорту ім.Є.П. Юшкевича" про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Московського району міста Мінськ Республіки Білорусь про стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених державою на утримання дітей, що знаходяться на державному утриманні ,-

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Московського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 05.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат в розмірі 745 грн. 34 коп. на утримання дітей, що знаходяться на державному утриманні звернувся заклад освіти "Мінський державний професійно-технічний коледж залізничного транспорту ім. Є.П. Юшкевича".

Зазначаючи про те, що за рішенням суду Московського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 05.06.2016 року з ОСОБА_1 на користь закладу освіти "Мінський державний професійно-технічний коледж залізничного транспорту ім. Є.П. Юшкевича" стягнуто 745 грн. 34 коп. на утримання дітей, що знаходяться на державному утриманні, просить дозволити виконання зазначеного рішення на території України.

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч.1 ст. 396 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 2 ч.2 ст. 396 ЦПК України визначено, що якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачені, у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Відповідно до заочного рішення суду Московського району Республіки Білорусь вбачається, що воно містить твердження про те, що 05.06.2016 року у судове засідання відповідач не зявилася, про місце та час судового засідання судом повідомлялася належним чином.

З підтвердження про вручення документів (повідомлення про день судового розгляду та копії позовної заяви) вбачається, що судові документи ОСОБА_1 не вручені у звязку з фактичною відсутністю її за вказаною адресою і неможливістю встановити її місця проживання та місцезнаходження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи у суді Московського району Республіки Білорусь.

Окрім того, з лікарського свідоцтва про смерть №276 від 20.10.2011 року встановлено, що ОСОБА_1 померла 20.10.2011 року. Отже, ОСОБА_1 і не могла бути належним чином повідомленою про час та місце розгляду зазначеної справи, оскільки на час розгляду справи була померлою.

Згідно ст.28 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а відповідно до ст.29 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 4 ст. 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Виходячи із зазначених правових норм вбачається, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред'явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої, відповідно до вимог ч.4 ст. 25 ЦК України, припинилася.

За положеннями статей 28, 29 ЦК України, у разі встановлення під час судового розгляду факту пред'явлення позову до померлої особи, формальні підстави для застосування судом положень ст. 37 ЦПК України та залучення правонаступників відсутні у зв'язку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку.

Отже, за законодавством України предмет спору у справі за позовом закладу освіти "Мінський державний професійно-технічний коледж залізничного транспорту ім. Є.П. Юшкевича" до ОСОБА_1, яка на час пред'явлення позову була померлою, про стягнення 745 грн. 34 коп. на утримання дітей, що знаходяться на державному утриманні, не підлягав судовому розгляду.

Пунктом 6 частини 2 статті 396 ЦПК України визначено, що коли міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду.

Оскільки за законами України спір між закладом освіти "Мінський державний професійно-технічний коледж залізничного транспорту ім. Є.П. Юшкевича" та померлою ОСОБА_1 не підлягав судовому розгляду, то в задоволенні клопотання слід відмовити і з цих підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 396 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні клопотання закладу освіти "Мінський державний професійно-технічний коледж залізничного транспорту ім. Є.П. Юшкевича" про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Московського району міста Мінськ Республіки Білорусь про стягнення витрат, понесених державою на утримання дітей, що знаходяться на державному утриманні з ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали, або в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали, якщо сторона не була присутня під час проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_2