Справа № 639/1984/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на матір,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до сина ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на утримання матері у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітної плати щомісяця, посилаючись на те, що вона не працює за станом здоров' я, пенсію за віком не отримує, ніяких джерел доходів не має, матеріальне становище вкрай нужденне, значні кошти витрачає на ліки, оскільки хворіє на тяжкі захворювання, проте син матеріальну допомогу добровільно не надає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечував, пояснивши, що проживає в квартирі разом зі своєю сім'єю та матір'ю, періодично здійснює матеріальну підтримку, має також дитину від першого шлюбу, на яку добровільно сплачує аліменти, зареєстрований приватним підприємцем, останні роки його дохід значно зменшився.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявність в них потреби в матеріальній допомозі, й не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Як зазначає позивач, вона не отримує пенсію, оскільки не досягла пенсійного віку, їй виповнилося 53 роки, офіційно вона тривалий час не працює, але періодично має роботу та дохід, який не задовольняє її потреб.

За положеннями ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Позивач ОСОБА_1 в розумінні вищезазначених норм закону не є непрацездатною особою.

Частина 4 ст. 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

На підтвердження своїх вимог позивач не надала жодного доказу, який би підтвердив її стан здоров'я і неможливість працювати, наявність тяжких захворювань, перебування на обліку в медичних закладах, потреба у постійному прийманні необхідних ліків, джерела її доходу, окрім періодичної допомоги сина, яку вона підтвердили, наявність інших дітей.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання працездатної матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, ст. 202 Сімейного Кодексу України суд,-

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -