Дата документу 04.07.2017
Справа № 334/4240/17
Провадження № 6/334/308/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Лапі М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх обовязків. На виконанні у ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавчий лист № 2-1854 виданий 27.08.2009 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиточного мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви - 24.03.2009 року та до повноліття дитини.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 25.03.2010 року, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Державний виконавець у судове засідання зявився, своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши подання, дослідивши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконання до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов виконавчий лист № 2-1854/2009 від 19.03.2010р. який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої, яка мешкає за адресою% 69057 АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: 69057 АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку щомісячно,але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви 24.03.2009 року та до повноліття дитини. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 25.03.2010 р. за № 18241513.

Боржником рішення суду не виконується, борг не сплачується.

Згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобовязань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд не може погодитись з висновками державного виконавця про те, що факт існування боргу і його несплати є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань.

За період перебування виконавчого листа на виконанні з 25.03.2010р. державний виконавець здійснив один вихід на місцем проживання боржника. 10.09.2013року був здійснений вихід на адресу боржника, де виявилось, що боржник за адресою АДРЕСА_3 не мешкає.

Державним виконавцем не надано жодних доказів суду того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов'язань, що виконати рішення суду у неї були всі реальні можливості, і цьому не заважали будь-які незалежні від неї обєктивні обставини. Відсутні будь які докази того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, не надано жодного повідомлення про отримання листа, або реєстру про відправку боржнику листів. Все це свідчить про неповноту вчинення виконавчих дій та відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань.

Таким чином, без підтвердження обставин щодо ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст. 11, 60, 14, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 про обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Баруліна Т. Є.