АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Кулянди М.І.

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чебуришкіна Н.Ю.

за участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

встановила:

У березні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Посилалися на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Власником квартири №1 цього ж будинку є ОСОБА_3.

Рішенням Чернівецької міської ради №1127 від 06 березня 2014 року власникам будинку АДРЕСА_1 було надано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,10 га, на якій знаходиться їхній будинок.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 13 січня 2016 року визначено частки сторін у праві власності на земельну ділянку: позивачам визначено частку в розмірі 54/100, а відповідачці - 46/100.

№ 22ц/794/854/17 р. Головуючий у 1 інстанції Стоцька Л.А.

Категорія 47 Доповідач Кулянда М.І.

Однак, у них із відповідачкою виникають суперечності з приводу порядку користування земельною ділянкою, що унеможливлює вирішення спору у добровільному порядку.

Просили суд встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,10 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно до висновку експертного земельно-технічного дослідження №170 від 23 лютого 2017 року, а саме: виділити в користування позивачів земельну ділянку площею 0,0495 (згідно висновку -ділянка №3); у користування відповідача виділити земельні ділянки площею 0,0086 га та 0, 0336 га (згідно висновку ділянки №1 та №2). Також просили виділити у їх спільне користування земельну ділянку площею 0,0083 га, дозволивши сторонам прохід (проїзд) на подвір'я до житлового будинку літери А, сараїв літери Б, Д, літньої кухні літери Г, вбиралень літер В та Е спільно користуватись криницею літери К, воротами та хвірткою.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 червня 2017 року позов задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 наступним чином:

Виділено у користування ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0495 га, яка зображена як ділянка №3 у варіанті першому розподілу земельної ділянки висновку експертного земельно-технічного дослідження №170 від 23 лютого 2017 року.

Виділено у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,086 га та земельну ділянку площею 0,0336 га, які зображені відповідно як ділянка №1 та ділянка №2 у варіанті першому розподілу земельної ділянки висновку експертного земельно-технічного дослідження №170 від 23 лютого 2017 року.

Залишено у спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0083 га, на якій розташовані ворота з хвірткою та колодязь.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

У справі встановлено, що позивачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, а відповідачка є власником квартири №2 у вказаному будинку.

Земельна ділянка площею 0,10 га, на якій розташований зазначений двоквартирний будинок, на підставі рішення Чернівецької міської ради від 06 березня 2014 року, передана у спільну сумісну власність їм та відповідачці.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 13 січня 2016 року визначено частки сторін у праві власності на земельну ділянку: позивачам визначено частку в розмірі 54/100, а відповідачці - 46/100.

Між сторонами не було досягнуто угоди про порядок користування земельною ділянкою, внаслідок чого між ними постійно виникають конфліктні ситуації з приводу здійснення будь-яких робіт на земельній ділянці.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні висновку експертного земельно-технічного дослідження № 170 від 23 лютого 2017 року експертом запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, з урахуванням розміру часток співвласників у праві власності.

Обидва запропоновані варіанти розподілу передбачають, що частка позивачів у спільному майні становить 0,0495 га, що відповідає 54/100, а частка відповідачки становить 0,0422 га, що відповідає належній їй частці у майні у розмірі 46/100. У спільному користуванні залишається земельна ділянка площею 0,0083 га.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги перший варіант розподілу земельної ділянки, оскільки, запропонований експертом другий варіант розподілу порушує інтереси позивачів. Згідно другого варіанту позивачам додатково пропонується виділити у користування частину земельної ділянки, яка розташована позаду квартири №1, що перебуває у власності відповідачки ОСОБА_3, а тому твердження апелянта що суд першої інстанції незаконно відхилив другий варіант розподілу земельної ділянки є необгрунтованими та не відповідають встановленим обставинам та матеріалам справи.

Згідно з чч. 1, 3, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно чч. 1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю.

За змістом ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, встановивши порядок користування земельною ділянкою та виділивши сторонам у користування земельну ділянку, згідно першого варіанту розподілу земельної ділянки.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги наявність плодово-ягідних насаджень співвласників на земельній ділянці, яку виділено у користування позивачам.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження факту наявності плодово-ягідних насаджень відповідача на земельній ділянці, яка пропонувалася виділити у користування позивачів.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення користувався лише висновком експертного земельно-технічного дослідження №170 від 23 лютого 2017 року, який є неналежним доказом, оскільки у висновку зазначено тільки два варіанти розподілу земельної ділянки, один з яких судом було відхилено, що позбавив відповідача принципу змагальності.

Як вбачається з матеріалів справи будь-яких доказів на підтвердження можливості здійснення розподілу спірної земельної ділянки за іншими варіантами суду надано не було. В суді першої та апеляційної інстанції представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_2 неодноразово роз'яснювалось право щодо заявлення клопотання про призначення судової експертизи з приводу спору у даній справі, однак, останні відмовились від призначення експертизи.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції у своєму рішенні не зазначив розмірів меж земельної ділянки, оскільки як вбачається з резолютивної частини рішення, суд зазначив за яким варіантом розподілу визначено порядок користування земельною ділянкою, із зазначенням місця розташування, прив'язки до місцевості та конфігурації земельної ділянки.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на порушення судом таємниці нарадчої кімнати, оскільки апелянтом не доведено в чому полягає таке порушення, а посилання на те, що суддя 19 червня 2017 року вийшла до нарадчої кімнати, а рішення суду було проголошено 20 червня 2017 року, не є порушенням таємниці нарадчої кімнати.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) М.І.Кулянда

Судді (підпис) О.О.Одинак

(підпис) Н.Ю. Половінкіна

З оригіналом згідно: