Справа № 365/524/16-ц
Номер провадження: 2/365/41/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.2017 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконними дій, скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування їх державної реєстрації та про зобовязання внести відомості до Державного земельного кадастру,

В С Т А Н О В И В:

4 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі зареєстрованого договору оренди № 101 від 29.12.2012 він орендує земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0040 площею 69,9996 га, розташовану на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельна ділянка надана йому у користування на 10 років. Зазначене право оформлено згідно із законодавством, що діяло на момент вчинення цього правочину, а саме, станом на 29.12.2012.

Проте ОСОБА_8 управління Держземагенства у Київській області (далі - ОСОБА_8 управління) наказами від 10.01.2014 № КИ/:03:001/00012059 та № КИ/:03:004/00012060 надало дозвіл ОСОБА_6 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в межах Середівської сільської ради земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, а саме, земельних ділянок із кадастровими номерами :03:001:0041 та :03:004:0011. До складу цих ділянок ввійшла земельна ділянка, яка перебуває у позивача в оренді, внаслідок неналежної підготовки документів із землеустрою.

27.02.2014 ОСОБА_8 управління наказами № КИ/:03:001/00014793 та № КИ/:03:004/00014634 затвердило відповідні проекти із землеустрою та надало в оренду ОСОБА_6 зазначені земельні ділянки.

ОСОБА_9 Держземагенства у ОСОБА_7 районі Київської області (далі - ОСОБА_9 Держземагенства) від імені Головного управління уклав із ОСОБА_6 два договори оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки площею 6999,96 га :03:001:0041, кадастровий номер земельної ділянки площею 1,6200 га :03:004:0011. Також було складено відповідні акти прийому-передачі цих ділянок.

При цьому керівник ОСОБА_9 Держземагенства грубо порушила п. 4 цих наказів, оскільки підписала спірні договори та акти передачі без затвердження нормативної грошової оцінки землі.

В подальшому державний реєстратор майнових прав в порушення пункту 1 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зареєстрував права ОСОБА_6 на вищезазначені земельні ділянки.

Посадові особи ОСОБА_9 Держземагенства зазначили, що договір оренди землі, укладений між позивачем та ОСОБА_7 райдержадміністрацією, не був зареєстрований. Замість нього 29.12.2012 за № 03797 був зареєстрований договір, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 селищною радою. Проте в ході розслідування кримінального провадження № 0000070 від 03.03.2014 встановлено, що такого договору не існує.

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства, відповідачі порушили право позивача на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0040.

В ході розгляду справи позивач неодноразово у уточнював позовні вимоги та зменшив їх, посилаючись на те, що в ході розгляду справи було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0011, площею 1,6200 га, розташована не в межах земельної ділянки, кадастровий номер якої :03:001:0040 та яку орендує позивач, тому просить визнати незаконними та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № КИ/:03:001/00012059 від 10.01.2014, яким надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 в оренду для ведення фермерського господарства, наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № КИ/:03:001/00014793 від 27.02.2014 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 громадянину ОСОБА_6 в оренду для ведення фермерського господарства, скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041, площею 69,9996 га, в межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, із зобовязанням внесення державним кадастровим реєстратором ОСОБА_9 Держгеокадастру у ОСОБА_7 районі Київської області (державним кадастровим реєстраторомГоловного управління Держгеокадастру Київської області) до Державного земельного кадастру запису про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, скасувати рішення ОСОБА_11 служби ОСОБА_7 районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 12352785 від 11.04.2014, номер запису про право власності 5315444, дата державної реєстрації 10.04.2014, яким зареєстровано право державної власності земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041, із зобовязанням внесення державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_11 служби ОСОБА_7 райдержадміністрації Київської області до державного реєстру на нерухоме майно на цю земельну ділянку, визнати недійсним з моменту укладення (підписання) договір оренди землі № :03:001:0041, укладений представником ОСОБА_9 Держгеокадастру у ОСОБА_7 районі Київської області в особі начальника відділу ОСОБА_12 з ОСОБА_6, згідно з яким право оренди ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0041 в межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, зареєстрованого ОСОБА_11 службою ОСОБА_7 районного управління юстиції Київської області рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12355233 від 11.04.2014, номер запису про інше речове право 5316818, дата державної реєстрації 10.04.2014, скасувати рішення ОСОБА_11 служби ОСОБА_7 районного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 12355233 від 11.04.2014, номер запису про інше речове право 5316818, дата державної реєстрації 10.04.2014, яким зареєстровано право ОСОБА_6 на оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041, із зобовязанням внесення державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_11 служби ОСОБА_7 райдержадміністрації Київської області до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування такого права оренди, зобовязати Державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у ОСОБА_7 районі Київської області (державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру Київської області) внести до Державного земельного кадастру запис про державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, кадастровий номер якої :03:001:0040, площею 69,9996 га, тип власності Державна власність, цільове призначення 01.02. Для ведення фермерського господарства, зобовязати Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_9 Держгеокадастру у ОСОБА_7 районі Київської області (Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Київській області) внести до Державного земельного кадастру відомості про право оренди ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0040, площею 69,9996 га, розташовану на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області, яке зареєстроване у ОСОБА_9 Держкомзему Згурівського району у Київській області на підставі договору оренди землі від 29.12.2012 за номером 03797 та судові витрати стягнути із відповідачів.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08.11.2016 замінено неналежного відповідача ОСОБА_11 службу ОСОБА_7 районної державної адміністрації Київської області на належного відповідача ОСОБА_7 районну державну адміністрацію Київської області.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 08.11.2016 подовжено розгляд справи.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 16.06.2017 виведено зі складу осіб, які беруть участь у справі, відповідача ОСОБА_9 Держгеокадастру у ОСОБА_7 районі Київської області.

У своїх письмових запереченнях проти позову уповноважений представник відповідача ОСОБА_8 управління посилається на те, що ОСОБА_9 Держземагенства з метою уникнення порушень вимог законодавства при передачі земельних ділянок у власність на виконання вимог п. 2.2.1 Методичних рекомендацій щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагенства повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб, затверджених наказом Держземагенства України від 09.04.2013 № 142, здійснив перевірку такої інформації, яку надав Головному управлінню у вигляді таблиць. Відповідно до цих таблиць земельні ділянки, які в подальшому були передані ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства, не перебували у користуванні (власності) третіх осіб. На підставі наданих матеріалів ОСОБА_8 управління видало два накази від 10.01.2014. Розроблені проекти землеустрою відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» було погоджено ОСОБА_9 Держземагенства, перевірено подані заявником документи та видано витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0041 та :03:004:0011. Після затвердження проектів із землеустрою наказами Головного управління від 27.02.2014 ОСОБА_6 передано в оренду земельні ділянки. Право оренди на ці земельні ділянки оформлено відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відтак позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позов в частині покладення зобовязання щодо внесення до Державного земельного кадастру запису державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Київській областіу звязку із ліквідацією ОСОБА_9 Держгеокадастру та позов підтримав повністю, представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали повністю, відповідач ОСОБА_7 райдержадміністрація Київської області в судове засідання повторно не зявилась, направила суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначив, що право оренди землі позивача зареєстровано відповідно до закону, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та зазначена її нормативна грошова оцінка. Звернув увагу на те, що у договорі оренди землі від 29.12.2012 зазначено ОСОБА_9 Держкомзему, якого на той час не існувало. Доказами укладення цього договору є: довідка ОСОБА_8 асоціації фермерів та приватних землевласників Київської області ОСОБА_13 від 01.09.2015 № 19 та показання останнього як свідка про те, що йому для огляду неодноразово надавався договір від 29.12.2012 із підписом і печаткою посадової особи Держземагенства, що підтверджує факт його реєстрації та законність користування цією земельною ділянкою, показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які були безпосередніми учасниками укладення та реєстрації цього договору, листом Держгеокадастру України від 08.06.2016, у якому зазначено, що інформація ОСОБА_9 Держземагенства від 12.09.2014 № 1205 про реєстрацію договору, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 селищною радою, за номером 03797 від 29.12.2012 не підтвердилася, відсутність у відділі Держгеокадастру Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та його знищення, договорів оренди землі та відсутність електронного варіанту цього документу. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої ОСОБА_6, не затверджена дотепер, що підтверджується листом ОСОБА_7 районної ради та показаннями свідків депутатів районної ради. Позивач створив одне фермерське господарство (інших не створював) та зареєстрував його 10.02.2012, отримавши з цією метою земельну ділянку на території Жуківської сільської ради. Отримавши в оренду земельну ділянку за договором від 29.12.2012, позивач мав намір створити інше фермерське господарство. У наданні витягу із Поземельної книги йому відмовили, до суду за сприянням у отриманні цього доказу він не звертався. Спірні земельні ділянки накладаються, що підтверджується викопіюваннями із схем. Позивач фактично не обробляв отриману в оренду землю, відтак податків не сплачував, що підтверджується його відповіддю у податковий орган.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 надала пояснення, які повністю відтворюють зміст заперечень Головного управління.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що договір оренди землі, укладений між позивачем та райдержадміністрацією, не має юридичної сили, що було предметом розгляду в Окружному адміністративному суді міста Києва, який відмовив позивачу у задоволенні позову. Матеріали цієї справи містять протокол допиту начальника відділу Держземагенства ОСОБА_12, яка показала, що в у кінці березня на початку квітня 2013 року голова ОСОБА_7 РДА ОСОБА_16 змусив її до підписання цього договору заднім числом, в якому вона поставила вигаданий реєстраційний номер, під яким зареєстровано інший договір. ОСОБА_7 РДА показав, що реєструвати договори та вносити дані до бази земельного кадастру могли лише державні реєстратори, яким не була ОСОБА_12 та не мала таких повноважень. Насправді цей договір ніде не був зареєстрований та будь-яких доказів тому позивачем не надано. У Державому земельному кадастрі відсутня будь-яка інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0040 та про орендаря цієї земельної ділянки. Позивач не надав суду доказів щодо реєстрації його договору оренди у встановленому законом порядку та дотримання процедури оформлення земельної ділянки. Відтак державний реєстратор провів відповідну перевірку та зареєстрував за ОСОБА_6 право на оренду землі. Незатвердження районною радою технічної документації з нормативної грошової оцінки не має своїм наслідком визнання договору оренди недійсним з цих підстав, про що зазначено в постановах Вищого господарського суду України у справах № 8/281-07 від19.02.2008 та № 916/1050/14 від 19.11.2014. В п. 8 договорів оренди землі, укладених між ОСОБА_8 управлінням та ОСОБА_6, є посилання на ОСОБА_16 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 546, № 547 від 10.04.2014, видані ОСОБА_9 Держземагенства у ОСОБА_7 районі, які містять таку інформацію. Доказів на спростування факту накладення спірних земельних ділянок він не має, тому припускає, що ця обставина має місце.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 показали, що вони були депутатами районної ради шостого скликання, яка на своїх сесіях не затверджувала технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, наданої в оренду ОСОБА_6

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що він працював на посаді голови ОСОБА_7 районної ради шостого скликання з лютого 2014 року по листопад 2015 року. В цей період подавалась на затвердження районною радою технічна документація з нормативної грошової оцінки землі, наданої в оренду ОСОБА_6 Від ОСОБА_5 також надійшов лист про те, що він орендує цю земельну ділянку на підставі договору оренди землі. Так як існував конфлікт щодо спірної земельної ділянки, то рішення із вищезазначеного ним питання не приймалося до вирішення спору у суді.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він є головою Асоціації фермерів та приватних землевласників Київської області, висновки якої мають рекомендаційний характер. Членом Асоціації є ОСОБА_5, який при вступі в її члени предявляв декілька договорів оренди землі в селах Право Жовтня, Середівка та Жуківка та в смт. Згурівка. Зокрема договір спірної земельної ділянки містив підписи, відтиск печатки, а відтак, напевно, був зареєстрований. ОСОБА_5 звертався до нього за допомогою у звязку із знищенням посівів на території земельної ділянки в селі Середівка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що він відповідно до укладеного із ОСОБА_5 договору надавав останньому свій трактор для обробітку землі. Перед чим ознайомився із трьома договорами оренди землі, укладеними між ОСОБА_5 та райдержадміністрацією 28 чи 29 грудня 2012 року, у яких було зазначено про їх реєстрацію. В 2013 році позивач не обробляв спірну земельну ділянку, так як вона була засіяна, у 2014 році обробляв.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в 2012-2013 роках він працював на посаді юриста Згурівської райдержадміністрації. 28.12.2012 було прийнято розпорядження ОСОБА_7 райдержадміністрації про надання земельної ділянки позивачу, 29.12.2012 про затвердженення технічної документації із землеустрою та цього ж дня було укладено договір оренди землі. Відповідно до своїх повноважень він склав проект договору про надання землі позивачу в оренду, який був підписаний сторонами в особі ОСОБА_5 та голови ОСОБА_7 райдержадміністрації ОСОБА_16 В подальшому цей договір був зареєстрований у Державному реєстрі земель начальником відділу ОСОБА_12, яка не мала права вчиняти такий запис, так як не мала доступу до бази земельного кадастру. Цими повноваженнями були наділені два державні реєстратори відділу, які мали відповідний доступ. Один із екземплярів Договору оренди землі залишався на зберіганні у юридичному відділі райдержадміністрації.

У своїх письмових поясненнях, викладених у заяві до суду від 08.11.2016, ОСОБА_14 зазначає, що надані ним показання у судовому засіданні в частині відсутності повноважень начальника відділу Держкомзему ОСОБА_12 щодо реєстрації договору оренди землі в Державному земельному кадастрі суперечать чинному законодавству. Тобто внесення відомостей здійснювалося кадастровим реєстратором, а завірявся підписом посадової особи та печаткою територіального органу Держкомзему. На той час ОСОБА_12 займала посаду керівника територіального відділу Держкомзему, була посадовою особою, то саме її підпис, скріплений печаткою відділу, і був підтвердженням факту проведення реєстрації права оренди на підставі договору (т.1 а.с.175).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_22 - спеціаліст-землевпорядник ОСОБА_7 селищної ради та ОСОБА_23 селищний голова смт. Згурівка показали, що між селищною радою та ОСОБА_10 було укладено договір оренди землі від 14.08.2016, проте примірник договору у селищній раді був відсутній. Тому уповноважена особа селищної ради звернулася до орендаря, з»ясувала, що цей договір зареєстровано, виготовила його копію, яка натепер зберігається у них. Договір виконується належним чином. До укладення цього договору була укладена попередня тимчасова угода з метою сплати орендарем відповідних податків. Крім того, ОСОБА_23 зазначив, що 14.08.2012 він підписував цей договір оренди на підставі рішення сесії селищної ради, який було зареєстровано у ОСОБА_9 Держземагенства. До 2013 року зазначення кадастрового номера у договорі оренди не було обовязковим.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що 29 грудня 2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 районною державною адміністрацією Київської області укладено договір оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства площею 69,9996 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Середівської сільської ради Згурівського району Київської області. У цьому договорі зазначено, що він зареєстрований у ОСОБА_9 Держкомзему у ОСОБА_7 районі 29 грудня 2012 року за № 03797 (т.1 а.с.8-9 - копія договору). 29.12.2012 складно акт прийому-передачі цієї земельної ділянки (т.1 а.с.10).

ОСОБА_8 управління Держземагенства у Київській області наказом від 10.01.2014 № КИ/:03:001/00012059 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надало дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення в межах Середівської сільської ради земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 69,9996 га, кадастровий номер якої :03:001:0041 (копія наказу, яка була оглянута в судовому засіданні та міститься при матеріалах справи).

Наказом від 27.02.2014 № КИ/:03:001/00014793 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» ОСОБА_8 управління затвердило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_6 на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області та надало ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку загальною площею 69,9996 га, що розташована на території Середівської сільської ради Згурівського району Київської області строком на 21 рік (т.2 а.с.191 - копія наказу).

Пунктом 4 цього наказу Головного управління зобовязано начальника ОСОБА_9 Держземагенства при умові затвердження нормативної грошової оцінки, відповідно до вимог чинного законодавства, укласти договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління та підписати акт прийому-передачі земельної ділянки.

Згідно з пунктом 5 наказу приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди у Державному реєстрі речових прав.

На підставі наказу Головного управління від 27.02.2014 № КИ/:03:001/00014793 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» державним реєстратором ОСОБА_11 служби ОСОБА_7 районного управління юстиції Київської області зареєстровано право ОСОБА_6 на оренду земельної ділянки площею 69,9996 га (т.1 а.с.74, 75 копії витягів).

Відповідно до ОСОБА_11 служби ОСОБА_7 районного управління юстиції Київської області з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, з індексним номером 20362975, номер запису 5316818 від 10.04.2014 про державну реєстрацію договору оренди землі, серія та номер: :03:001:0041, виданий 10.04.2014, видавник: Орендодавець: ОСОБА_8 управління Держземагенства у Київській області ( ідентифікаційний код юридичної особи 38760797); Орендар: ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_1); підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12355233 від 11.04.2014 (т.1 а.с.74, 75).

Начальником ОСОБА_9 Держземагенства від імені Головного управління із ОСОБА_6 укладено договір оренди землі площею 6999,96 га, кадастровий номер якої :03:001:0041. Також було складено відповідний акт прийому-передачі цієї ділянки (т.1 а.с.69-72, 73 - копії договору, акта).

22.05.2014 зареєстровано ФГ «Середівське», засновником та головою якого є ОСОБА_6 (т.2 а.с.21-36 копії виписки з реєстру та Статуту).

Спірні земельні ділянки накладаються, що не було оспорено сторонами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на час укладення спірного договору з ОСОБА_5, державна реєстрація прав була обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягала внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до інформації ОСОБА_9 Держземагентства, долученої до матеріалів справи № 826/13087/14, ОСОБА_8 управління при перевірці матеріалів щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_6 встановило, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0041, площею 69,9996 га у Національній кадастровій системі відсутні, що свідчило про те, що земельна ділянка не сформована і не перебуває у користуванні третіх осіб (т.1 а.с.23-25 справи № 826/13087/14).

Відповідно до п. 8 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 (далі Порядок від 09.09.2009 № 1021) записи із зазначенням дати вносяться до розділів Книги записів у паперовому вигляді посадовою особою територіального органу Держземагентства, яка має вищу освіту за спеціальністю "землевпорядкування та кадастр" і уповноважена в установленому Держземагентством порядку вести державний реєстр земель на рівні району, міста обласного (республіканського Автономної Республіки Крим) значення, мм. Києва та Севастополя. Запис завіряється підписом посадової особи та скріплюється печаткою територіального органу Держземагентства. Не завірений зазначеним підписом та не скріплений печаткою запис вважається недійсним. Структура Книги записів в електронному вигляді, форма передачі відомостей територіальними органами Держземагентства операторам для внесення відомостей до неї, порядок взаємодії територіальних органів Держземагентства та операторів під час ведення Книги записів затверджуються Держземагентством.

Відповідальність за достовірність, повноту та актуальність відомостей у Книзі записів у паперовому та в електронному вигляді покладається на заступника керівника територіального органу Держземагентства, відповідального за ведення державного реєстру земель (п.9 цього Порядку).

У разі втрати Книги записів: у паперовому вигляді - відновлення здійснюється за даними Книги записів в електронному вигляді; в електронному вигляді - відновлення здійснюється за даними резервної копії бази даних автоматизованої системи, у разі її відсутності - за даними Книги записів у паперовому вигляді (п.16 цього Порядку).

Таким чином, із витягу із електронного реєстру договорів оренди на земельні ділянки за 29.12.2012 вбачається, що договір оренди землі від 29.12.2012, укладений між ОСОБА_7 РДА та ОСОБА_5, не був зареєстрований за № 03797. За цим номером у зазначеному реєстрі зареєстровано договір оренди, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 селищною радою від 14.08.2012 (т.1 а.с.77-105, 107-110 - витяг із електронного реєстру договорів оренди, копія Договору оренди).

Суд приймає зазначений доказ як належний, керуючись Порядком від 09.09.2009 № 1021 та враховуючи, що Книгу записів у паперовому вигляді ОСОБА_9 Держгеокадастру не надав у звязку із її відсутністю у ОСОБА_9 (т.1 а.с.59-60 - інформація).

При цьому суд критично оцінює коментар начальника цього відділу ОСОБА_24 щодо наданого витягу із електронного реєстру договорів, враховуючи те, що вона зазначає, що ведення електронного списку договорів оренди землі не передбачено законодавчо. Зазначене спростовується Порядком від 09.09.2009 № 1021 (т.1 а.с.153) та листом ОСОБА_9 Держземагенства від 12.09.2014 за вих. № 1205, у якому міститься інформація, що 29.12.2012 під реєстраційним номером 03797 в електронному реєстрі договорів оренди на земельні ділянки зареєстровано договір оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0010, площею 0,0244 га, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 селищною радою терміном на 5 років (т.1 а.с.130 копія листа).

Суд також критично оцінює відповідь Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 08.06.2016, надану ОСОБА_2, щодо непідтвердження інформації, викладеної у листі від 12.09.2014 за вих. № 1205, оскільки вона не містить належного обґрунтування та доказів на спростування такої інформації.

Позивач не надав доказів щодо неможливості реєстрації 29.12.2012 Договору від 14.08.2012, оскільки лист-відповідь ОСОБА_9 Держгеокадастру від 18.04.2016, на який він посилається, також не містить зазначення належних доказів (т.1 а.с.181 копія листа).

Щодо підпису начальника відділу Держкомзему в ОСОБА_7 районі ОСОБА_12 в Договорі від 29.12.2012, то в матеріалах справи знаходиться належним чином засвідчений протокол допиту слідчим СВ Згурівського РВ ГУМВС України в Київській області свідка ОСОБА_12 від 06.08.2014, в якому остання зазначила, що у кінці березня - на початку квітня 2013 року, коли вона перебувала на посаді начальника ОСОБА_9 Держземагенства у ОСОБА_7 районі, її неодноразово протягом тижня викликав до себе у робочий кабінет голова ОСОБА_7 РДА ОСОБА_16, вимагаючи підписати договір оренди землі для ведення фермерського господарства, укладений між ОСОБА_7 РДА як орендодавцем та ОСОБА_5 як орендарем, предметом якого є земельна ділянка площею 69,9996 га в адміністративно-територіальних межах Середівської сільської ради Київської області. При цьому наполягав на підписанні договору заднім числом, а саме, груднем 2012 року. ОСОБА_16 надав один екземпляр договору оренди цієї землі, в якому вже стояли підписи сторін (орендодавця та орендаря) та печатка ОСОБА_7 РДА. В цей же день свідок власноручно поставила вигаданий нею реєстраційний номер 03797 та зазначила дату реєстрації 29.12.2012, що не відповідає дійсності, оскільки запис було вчинено у кінці березня 2013 року. Після цього засвідчила ці записи власним підписом та відтиском мокрої печатки відділу Держкомзему у ОСОБА_7 районі. ОСОБА_11 номера на момент так званої «реєстрації» договору в ньому не було.

Позивач не спростував цих показань.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2011 року N 974 «Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів» було утворено ОСОБА_9 Держземагентства у ОСОБА_7 районі шляхом реорганізації ОСОБА_9 Держкомзему у ОСОБА_7 районі. Відтак станом на 29 грудня 2012 року ОСОБА_9 Держкомзему у ОСОБА_7 районі нефункціонував та не міг проводити реєстрації.

Представник позивача також акцентував увагу на те, що у договорі від 29.12.2012 зазначено неіснуючу установу. Зазначені обставини також підверджують, що реєстрація договору оренди від 29.12.2012 не була проведена ОСОБА_9 Держземагентства у ОСОБА_7 районі.

Позивач не надав доказів щодо наявності інформації у Національній кадастровій системі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0040 та щодо відкриття Поземельної книги на неї, доказів реєстрації права її оренди, фактичного користування цією ділянкою та сплати податків.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року № 5245-VI з 01.01.2013 повноваження щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності передані центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальним органам. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, позивачу необхідно були привести наявну землевпорядну документацію та інші правовстановлюючі документи у відповідність вимогам чинного законодавства, що позивач, у свою чергу, не вчинив.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» внесені зміни, зокрема, до статті 122 Земельного кодексу України, і відповідно до частини четвертої якої центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до п. 4.32 Положення про ОСОБА_8 управління Держземагенства в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 № 258, ОСОБА_8 управління Держземагенства в області передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.

Пунктом 7 Положення про ОСОБА_8 управління Держземагенства в області передбачено, що ОСОБА_8 управління здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через територіальні органи Держземагенства України нижчого рівня та контролює їх діяльність.

Наказом Держземагенства України «Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб» від 28.02.2013 № 72 (в редакції на час виникнення спірних відносин) затверджені Методичні рекомендації щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагенства в областях, містах Києві та Севастополі, повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб та Методичні рекомендації щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагенства в областях, містах Києві та Севастополі, повноважень з поновлення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та/або внесення змін до них.

Згідно з розділом 2 Методичних рекомендацій (Рекомендаційних механізм прийняття рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою), при надходженні до територіального органу Держземагенства у області клопотання від зацікавленої особи в одержанні безоплатно у користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відповідному територіальному органу рекомендовано безпосередньо у момент звернення здійснити реєстрацію клопотання у відповідності до вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242, а також рекомендується вносити відомості про реєстрацію клопотання до програмного забезпечення.

Після реєстрації клопотання щодо надання земельної ділянки у користування ОСОБА_8 управлінням Держземагенства у області у строк, що не перевищує двадцяти днів здійснюється перевірка інформації, визначеної пунктом 2.2 Методичних рекомендацій.

Якщо матеріали, додані до клопотання, відповідають вимогам чинного законодавства відповідний територіальний орган у строк, що не перевищує 5 днів, готує за допомогою програмного забезпечення проект наказу про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України таке право оформлюється згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру регулюються Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до статті 1 Закону Державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої та третьої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідно органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Водночас відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин (договір) підлягає такій реєстрації. Тобто для набуття чинності договором оренди землі необхідно було його зареєструвати у встановленому законом порядку. Лише після його державної реєстрації договір вважається укладеним та набуває чинності.

Разом із тим, для здійснення державної реєстрації договору оренди законодавство вимагало виконання значного обсягу реєстраційних процедур (виготовлення технічної документації, її затвердження, заведення та внесення даних до поземельної книги тощо).

Згідно зі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ЦПК України суд забезпечує докази допитом свідків, а не використанням їхніх пояснень.

Відтак суд не вбачає підстав для визнання належним доказом письмові пояснення свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 (т.1 а.с.120-122), які були допитані в судовому засіданні, та показання свідка ОСОБА_14, які, крім того, відрізняються від його показань, наданих безпосередньо у судовому засіданні (т.1 а.с.175).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, переданої в оренду ОСОБА_6, не затверджувалась у звязку із розглядом спору щодо такого права ОСОБА_6 в суді, що підтверджується інформацією ОСОБА_7 районної ради (т.1 а.с.47-48, 49-52) та показаннями свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_13

Тобто вбачається, що відповідач звертався до районної ради із відповідним клопотанням.

Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не можуть бути прийняті судом на підтвердження проведення реєстрації договору оренди позивачем, так як вони не є належними засобами доказування.

Суд також не бере до уваги заяву ОСОБА_8 асоціації фермерів Київської області ОСОБА_13 (т.1 а.с.123 копія довідки), як і його свідоцькі показання, на підтвердження належної реєстрації позивачем земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:001:0040, оскільки ОСОБА_8 асоціації фермерів Київської області не є тим субєктом у сфері земельних відносин, відомостям якого згідно з чинним законодавством може бути наданий статус офіційних.

Крім того, відповідно до приписів ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за результатами проведення земельних торгів.

Згідно з ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або права на них, зокрема у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Ст. 31 ЗК України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися, у тому числі, із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі.

За змістом частини першої статті 8 Закону № 973-IV після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до вимог статей 89 , 91 , 92 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 4 листопада 2014 року (справа № 3-157гс14) та у постанові від 24 травня 2016 року (справа № 806/500/13-а).

Як вбачається із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 є засновником, власником та керівником Фермерського господарства «Паросток 2012», зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 10.02.2012, номер запису 1 336 102 0000 000465 (т.2 а.с.182-188 ОСОБА_17).

Таким чином на момент укладення договору оренди № 101 від 29.12.2012 ФГ «Паросток» вже набуло статусу юридичної особи та мало земельну ділянку для ведення фермерського господарства, надану позивачу як громадянину із зазначеної метою.

Якщо прийняти до уваги пояснення представника позивача у тій частині, що позивач мав намір створити інше фермерське господарство, то останній не надав доказів його створення впродовж понад чотири роки, що призвело до спрощеного порядку одержання позивачем як приватним субєктом в користування землі державної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою.

Із матеріалів справи вбачається інтерес ФГ «Паросток» у результатах розгляду спору у цій справі (т.1 а.с.11, 49-50, 183 листи, протокол).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Суд на підставі ст. 10 ЦПК України впродовж розгляду справи розяснював сторонам наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Зокрема щодо невитребування даних із Поземельної книги. Однак позивач не скористався таким правом у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.

Інших доказів сторони не надали та не зверталися до суду за сприянням у їх витребуванні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При предявленні позову позивач сплатив судовий збір у визначеному законом порядку (а.с.1 - квитанція).

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, оглянувши оригінали договору від 29.12.2012, наказів та технічної документації із землеустрою, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що права позивача порушено діями відповідачів як субєктів владних повноважень щодо надання ОСОБА_6 в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 та реєстрації такого права.

Право на земельну ділянку підлягає захисту у разі його порушення як власника чи користувача такої ділянки. При цьому таке право повинно підтверджуватися відповідними документами, у розумінні статей 116, 125, 126 Земельного кодексу України.

Проте позивач не надав таких доказів.

На підставі викладеного, керуючись ЗК України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_7 районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконними дій, скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування їх державної реєстрації та про зобовязання внести відомості до Державного земельного кадастру відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення 28 липня 2017 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО