Ухвала

Іменем України

23 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду державного майна України про стягнення індексованої заборгованості по заробітній платі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 12 липня 1971 року по 04 грудня 2000 року вона працювала у відкритому акціонерному товаристві «Содовий завод» (далі - ВАТ «Содовий завод») на посаді контролера якості продукції та технологічного процесу ВТК. З жовтня 1996 року ВАТ «Содовий завод» перестав виплачувати заробітну плату. Рішенням Слов'янського міського суду від 13 лютого 1998 року з ВАТ «Содовий завод» на її користь було стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 534,47 грн. В травні 2016 року їй була виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 534,47 грн. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь індексацію заробітної плати у розмірі 4 570,57 грн.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що ВАТ «Содовий завод» є державним підприємством, а належні позивачу грошові кошти до теперішнього часу залишаються не виплаченими, а саме не виплачено індексацію заробітної плати у сумі 4 570,57 грн., позивачка просила стягнути з відповідача індексацію по заробітній платі.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суди правильно застосувавши п. 5.1 Статуту ВАТ «Содовий завод», ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», ч. 3 ст. 96, ч. 9 ст. 111, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 619 ЦК України, постанову Господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідач не несе субсидіарну відповідальність по боргам ВАТ «Содовий завод». Крім того, відповідач не є правонаступником ВАТ «Содовий завод».

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Умнова