Номер провадження 2/754/4318/17
Справа №754/6643/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарях - Полярній М.В., Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків у зв′язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2014 року по пр. Маяковського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями марки „Форд", державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_1, що був застрахований у позивача та автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2

22.08.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд», д/н НОМЕР_5.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2014 року в ДТП визнано винним відповідача ОСОБА_1

14.08.2014 року позивачем було складено страховий акт № та розрахунок до нього, на підставі вказаних документів позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 5 154 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Розмір страхового відшкодування в порядку регресу позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у вигляді судового збору.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2015 року позовні вимоги ПрАТ СК «ПРОВІДНА» задоволено.

04.04.2017 року до суду з письмовою заявою звернувся відповідач ОСОБА_1, просив суд про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою суду від 26.04.2017 року заочне рішення суду від 12.10.2015 року по зазначеній цивільній справі скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні подав до суду письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що його довіритель дійсно не звернувся в письмовому вигляді з заявою до страхової компанії на протязі трьох робочих днів з дня настання ДТП, оскільки таку інформацію ним не було отримано від представника страхової компанії при укладенні договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протее в день, коли сталася ДТП він зателефонував до страхової компанії. Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не є підставою для пред»явлення та задоволення регрессного позову до водія забезпеченого транспортного засобу. Оскільки доказів вчинення відповідачем будь-яких неправомірних дій, що спричинили шкоду правам чи охоронюваним законом інтересів позивача, що спричинили шкоду представником позивача суду не надано, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2014 року по пр. Маяковського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілями марки „Форд", державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_1, що був застрахований у позивача та автомобілем «Шевролет», д/н НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ДАІ від 19.06.2014 року. (а.с. 12).

22.08.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Форд», д/н НОМЕР_5. (а.с. 11).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2014 року в ДТП визнано винним відповідача ОСОБА_1 (а.с. 15).

14.08.2014 року позивачем було складено страховий акт № та розрахунок до нього, на підставі вказаних документів позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 5 154 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням. (а.с. 17-19).

Статтею 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов′язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов′язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Оскільки відповідачем, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до часу подання позову до суду не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, з метою врегулювання цього питання в досудовому порядку, позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу сума якої становила 5 154,00 грн. Проте відповідач не здійснив жодних дій, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд звільняє відповідача від сплати судових витрат по справі у вигляді судового збору, оскільки він має посвідчення учасника бойових дій та звільнений від сплати таких витрат відповідно до ст. 5 ЗУ»Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 993,1187 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» ( Код , р/р 01 в ПАТ «Банк Петрокоммерц - Україна», МФО 300120) страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 5 154 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: