Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1155/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Павелко І. Л.
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.08.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Черненка В.В.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2017 року у справі за її позовом до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 12 серпня 1995 року по 10 лютого 2011 року вона з ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, відповідач тривалий час ухиляється від виконання ним батьківських обов'язків, з дітьми не спілкується, не цікавиться станом їх здоров'я, навчання, не сплачує аліменти на їх утримання. Посилаючись на ці обставини, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дітей.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по виховуванню дітей.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Судом встановлено, що з 12 серпня 1995 року по 10 лютого 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с. 6/.

Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 4-5/.

В інтересах дітей надано висновок органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради від 25 жовтня 2016 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 36-37/.

Відповідно до вказаного висновку ОСОБА_4 та ОСОБА_4 проживають з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Батько дітей ОСОБА_3 за даною адресою зареєстрований, але не проживає. Із письмових пояснень громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, громадянин ОСОБА_3 під час проживання з сім'єю постійно вживав алкогольні напої, вчиняв вдома сварки та бійки, ображав та принижував дітей, не займався їх утриманням та вихованням. Неповнолітня ОСОБА_4 письмово пояснила, що тривалий час її батько вживає алкогольні напої, не цікавиться її життям, не дає коштів для навчання та розвитку, на зауваження реагує агресивно. Також повідомила, що після закінчення 9 класу мала намір і можливість продовжити навчання у Чехії, але в серпні 2016 року після сварки батько порвав її закордонний паспорт. В бесіді з працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради громадянин ОСОБА_3 пояснив, що не виконує своїх батьківських обов'язків, але заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина і дочки.

Згідно довідки Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький №41187 від 14.09.2016 року, на виконанні перебуває виконавчий лист №2-2230 від 05.06.2012 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача. Борг станом на 01.09.2016 року складає 52248 грн. 67 коп. /а.с. 11/.

Згідно з довідками від 12.09.2016 року № 513 та від 28.03.2017 року №144 комунального закладу «Навчально-виховне об'єднання - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів з гімназійними класами, центр дитячої та юнацької творчості «Сузір'я» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_4 навчається у 10-Б класі, ОСОБА_6 є учнем 2-В класу навчального закладу. Вихованням дітей займається їх мати ОСОБА_2, яка відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям своїх дітей. Батько ОСОБА_3 за період навчання дітей в школі участі у вихованні дочки та сина не брав, з учителями не спілкувався, жодного разу не був присутнім на батьківських зборах /а.с. 8,70/.

За письмовою інформацією Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області від 15.09.2016 №13298/03/117/10, відносно ОСОБА_3 01.09.2016 р. складено адміністративний протокол за вчинення насильства в сім'ї (ст.173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) /а.с. 9/.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 грудня 2016 року, провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення /а.с. 71/.

Згідно довідки Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 09.02.2017 року, надійшла заява ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 23.08.2016 року близько 21 год. 30 хв. перебуваючи в АДРЕСА_1, наніс їй тілесні ушкодження. Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на даний час розслідування в кримінальному провадженні триває /а.с. 72/.

Колегія суддів вважає, що встановленні судом обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Зокрема, наявність заборгованості по сплаті аліментів на їх утримання в розмірі 52248 грн. 67 коп., який за час розгляду справи в суді не зменшився, свідчить про небажання утримувати дітей та матеріально забезпечувати їх фізичний і духовний розвиток.

Про відсутність інтересу до життя дітей свідчить довідка, надана директором навчального закладу, в якому навчаються діти (а.с. 70), згідно якої батько ОСОБА_3 за весь період навчання своїх дітей жодного разу не спілкувався з учителями, та не відвідував батьківські збори.

Крім того, колегія суддів вважає, що поведінка відповідача негативно впливає на виховання своїх дітей, оскільки має ознаки насильства в сім'ї. Зокрема, встановлено, що ОСОБА_3 дозволяє собі вживати нецензурну лайку та сварки з ОСОБА_2 із застосуванням фізичного насилля при дітях, що стало підставою для порушення кримінальної справи за ч.2 ст. 125 КК України.

Непідконтрольна агресія відповідача щодо своєї дочки - ОСОБА_4, 2000 р.н., що виразилася в умисному пошкодженні її закордонного паспорту 25.08.2016 року, та унеможливила її навчання в Середній школі ремісництва та послуг в м. Яблонець над Нісою в Чехії, на думку колегії суддів також носить ознаки насильства в сім'ї.

З огляду на вказане, висновок суду про відсутність доказів про ухиляння ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків є таким, що суперечить встановленим обставинам справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 307 ЦПК України, має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (стаття 309 ЦПК України).

Із матеріалів апеляційної скарги, а також змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що апеляційна скарга є обґрунтованою і наведені в ній доводи дають підстави для висновку щодо неправильності рішення Кіровського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2017 року, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Колегія суддів апеляційного суду, з врахуванням встановлених обставин, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1157 грн. 52 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: