Справа № 308/8631/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закарпатгаз», Свалявське відділення ПАТ «Закарпатгаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо безпідставного нарахування заборгованості за спожитий газ неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Закарпатгаз», Свалявське відділення ПАТ «Закарпатгаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо безпідставного нарахування заборгованості за спожитий газ неправомірними.

Частиною 1 статті 122 ЦПК України визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Положеннями статті 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст. 119, 120 ЦПК України. А саме, в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.119 ЦПК України в заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги щодо порушення його права, як споживача, та в чому саме полягає дане порушення (із зазначенням відповідних дат, характеру дій, спосіб порушення відповідачем прав позивача як споживача), з боку ПАТ «Закарпатгаз».

Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 року «Про затвердження положення про покладення спеціальних обовязків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Тобто, послуги з надання споживчого газу позивачу, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 60, надаються ТОВ «Закарпатгаз Збут», яким і проводиться розрахунок (нарахування) за спожитий газ, про що свідчать долучені до позовної заяви матеріали, зокрема розрахунок на оплату за природний газ за квітень 2017 року, лист головного інженера Свалявського відділення ПАТ «Закарпатгаз» №236 від 13.06.2017 року. Саме ТОВ «Закарпатгаз Збут» було надано доручення ПАТ «Закарпатгаз» №333 від 09.06.2017 року на припинення газопостачання побутовому споживачу ОСОБА_2, у звязку з наявною заборгованістю.

За таких обставин позивачу слід визначитись з колом учасників справи, оскільки на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «Закарпатгаз Збут», разом з тим вимоги предявлені до ПАТ «Закарпатгаз».

Також матеріали позовної заяви не містять даних щодо існуючих правовідносин по обслуговуванню (газопостачанню) між позивачем та відповідачем, тобто договірних відносин на підставі яких у сторін склалися певні права та обовязки.

Крім того, позивач вважає, що звільнений від сплати судового збору як споживач, оскільки звернувся до суду як споживач і за захистом свого порушеного права як споживача.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

ОСОБА_3 може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом.

Позивачем заявлено декілька позовних вимог: визнання дій неправомірними, у звязку з нарахованою позивачу заборгованістю та зобовязання вчинення дій, а саме скасування доручення на припинення газопостачання.

Тобто, звільненими від сплати судового збору на підставі вказаної вище норми права є виключно споживачі, які звертаються до суду за захистом своїх порушених прав.

Разом з тим, позивач не вказує жодних обставин, які б свідчили про порушення його прав як споживача.

При цьому, необхідно проводити розмежування по-перше, сфери правовідносин, що регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів» та сферою застосування інших нормативно-правових актів, що може мати місце за суб'єктом правовідносин, його намірами та відповідачем, який забезпечує виконання намірів споживача. По-друге, по предмету спору: якість послуги чи права і обов'язки сторін згідно з умовами договору про надання послуг з газопостачання.

В ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено суть термінів, що вживаються в ньому, зазначені способи захисту споживача, що дає можливість визначитись із сферою застосування зазначеного Закону, інших законів.

Статтею 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачені права споживачів, позивачу необхідно зазначити які його права споживача порушені і відповідно до допущеного відповідачем порушення обрати належний спосіб захисту прав у судовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Враховуючи вищенаведене позивачу слід вказати та обґрунтувати підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до Ужгородського міськрайонного суду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зокрема, ч. 2 ст. 79 ЦПК України регламентовано відсильну норму, за якою розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Водночас, на момент звернення з позовом із спеціального закону, а саме, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, у його редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набув чинності 01.09.2015 року, виключений пункт 7, яким передбачалося звільнення від сплати судового збору позивачів за подання позовів щодо порушення прав споживачів.

Разом з тим, позивач підставою несплати судового збору зазначив Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ, ч. 3 ст. 22 якого була викладена у такій редакції саме із змінами, внесеними згідно з вищенаведеним спеціальним законом від 08.07.2011 року №3674-VІ.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1600 гривень.

Відповідно до положень статті 6 п.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року - за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачу слід звернути увагу на заявлені дві вимоги немайнового характеру, згідно прохальної частини позову. Так, позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», кожна позовна вимога має бути оплачена судовим збором окремо.

Тобто позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн. за окрему вимогу немайнового характеру п.1 прохальної частини позову, та слід сплатити судовий збір 640,00 грн. за окрему вимогу немайнового характеру п.2 прохальної частини позову.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Ужгородське УДКСУ Закарпатської області, МФО 812016 , , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002 , код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ 38015610 (суду, де розглядається справа).

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст.119, 120 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закарпатгаз», Свалявське відділення ПАТ «Закарпатгаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо безпідставного нарахування заборгованості за спожитий газ неправомірними - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 12 вересня 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4