Справа №461/7686/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Волосок І.Р.

секретар Мисько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство «Продан ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нежитловим приміщенням; відшкодування завданих збитків та судових витрат,

в с т а н о в и в :

Позивач ТЗОВ «Продан ЛТД» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження приміщенням; відшкодування завданих збитків та судових витрат, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивачу на праві власності належать нежитлові приміщення за адресою м.Львів, вул.І.Франка,8, загальною площею 68,5 кв.м. Стверджує, що відповідачі, які є мешканцями вказаного вище будинку, здійснюють протиправні дії з пошкодження майна позивача, чинять йому перешкоди у здійсненні господарської діяльності. На думку позивача, відповідачі поширили неправдиву інформацію про товариство, звернувшись 21.10.2013 року зі скаргою до прокуратури м.Львова, Львівського міського голови, Інспекції ДАБК у Львівській області, ГРА ЛМР, ЛКП «Княже місто» з вимогою вжити заходів реагування для усунення порушень чинного законодавства з боку підприємства, які є загрозою для технічного стану будинку №8 на вул.Ів.Франка у м.Львові, та перешкоджають нормальним умовам проживання його мешканцям. У звязку із цим просить суд усунути перешкоди зі сторони відповідачів у здійсненні права користування та розпорядження СП ТзОВ «Продан ЛТД» нежитловими приміщеннями за адресою: м.Львів, вул.І.Фарнка, 8 загальною площею 68,5 кв.м. (приміщення і індексом «11-1», 11-2 на першому поверсі, приміщення з індексами XII, XIIа, XIII в підвалі) шляхом заборонити мешканцям будинку №8 на вул.Ів.Франка у м.Львові вчиняти будь-які дії, які порушують право СП ТзОВ «Продан ЛТД» на свободу підприємницької діяльності, зокрема заборонити унеможливлення доступу до приміщень шляхом встановлення огорожі, заборонити систематичне відімкнення світла сходової клітки підвалу тощо; зобовязати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, яку вони поширили шляхом викладення у зверненні до уповноважених органів (скарга від 21.10.2013 року, на підставі якої проводились перевірки 28.11.2013 року) у формі, ідентичній поширенню інформації з підписами осіб, які поширили неправдиву інформацію.

24.05.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, зокрема стверджує, що діями відповідачів йому завдані матеріалі збитки, в тому числі упущена вигода. Стверджує, що 02.01.2014 року між СП ТзОВ «Продан ЛТД» та ФОП ОСОБА_9 укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою м.Львів, вул.Ів.Франка, 8, площею 21,2 кв.м. на строк до 20.12.2016 року. Згідно умов договору орендна плата становить 3180 грн. Однак, у звязку із тим, що відповідачі чинили перешкоди у доступі до сусіднього приміщення, яке замокало від постійного попадання дощової води, через тріщини у капітальних стінах будинку, у приміщенні, яке належить підприємству через постійну сирість зявився грибок. У звязку із цим, приміщення яке було предметом оренди стало непридатним для його використання. Тому, 13.04.2014 року орендар повідомив про розірвання договору. Зазначає, що дострокове розірвання договору призвело до недоотримання СП ТОВ «Продан ЛТД» 85860 грн. Поряд із тим, вартість робіт необхідних для виведення грибка у приміщенні становить 22350 грн. Також, у розмір збитків відповідач включає суму знищеного відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 торгівельне обладнання в розмірі 17043 грн. та вартість робіт щодо влаштування бетонних сходів та бетонної підпорної стіни з внутрішньої сторони будинку здійснених підприємством згідно Договору підряду №59 від 03.07.2003 року в сумі 25803 грн. Таким чином, просить суд усунути перешкоди зі сторони відповідачів у здійсненні права користування та розпорядження СП ТзОВ «Продан ЛТД» нежитловими приміщеннями за адресою: м.Львів, вул.І.Фарнка, 8 загальною площею 68,5 кв.м. (приміщення і індексом «11-1», 11-2 на першому поверсі, приміщення з індексами XII, XIIа, XIII в підвалі) шляхом зобовязання відповідачів надати ключі від загальної брами до будинку №8 на вул.Ів.Франка у м.Львові та ключі до загальних дверей підїзду цього будинку в двір уповноваженому представнику - директору СП ТзОВ «Продан ЛТД» ОСОБА_10; стягнути солідарно з відповідачів суму понесених збитків (в тому числі упущеної вигоди) в розмірі 134706 грн. та судові витрати.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідачі та їх представники у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову у повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях. Додатково надали пояснення про те, що СП ТзОВ «Продан ЛТД» не є власником будинку №8 на вул.І.Франка у м.Львові, і загальна брама цього будинку, двері його підїзду, які ведуть у двір не є власністю позивача, а відтак у нього відсутні правові підстави вимагати у відповідачів на їх отримання.Окрім того, у відповідачів немає ключів від брами; будинок перебуває на балансі ОСББ»Франка,8».

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позов слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_11 підприємство, товариство з обмеженою відповідальністю «Продан ЛТД» є власником нежитлових приміщень загальною площею 68,5 кв.м., позначені в технічному паспорті під номерами 11-1, 11-2 на першому поверсі, номерами XII, XIIа, XIII в підвалі в будинку за адресою м.Львів, вул.Ів.Франка, буд.8, що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу №791 (а.с.13-14).

Відповідачі є мешканцями вказаного вище будинку.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, кожен із співвласників квартир у будинку №8 на вул.І.Франка у м.Львові має ключі від дверей, які ведуть до приміщення загального користування, які були виготовлені чи придбані кожним із них у той чи інший спосіб, і є їх власністю, а відтак, у суду відсутні правові підстави зобовязувати відповідачів надати позивачу вказані ключі.

На даний час будинком управляє ОСББ «Франка,8»,відтак, з питань щодо утримання будинку т а прибудинкової території за адресою м.Львів, вул..Ів.Франка,8 позивач вправі звертатись саме до об»єднання співвласників будинку.

Крім того, на думку суду позивачем всупереч вимога ст.60 ЦПК України, не доведено належними доказами, того, що відповідачі чинять підприємству перешкоди у реалізації ним свого права власності на нерухоме майно та перешкоджають підприємницькій діяльності.

Право громадян на звернення до органів держаної влади та місцевого самоврядування закріплене Конституцією України, законами та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У Постанові Пленуму №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації (п.16).

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів упущеної вигоди та матеріальної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, серед іншого, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, згідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Отже, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. За вказаних обставин пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б нею отримані. Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Належних та допустимих доказів на підтвердження завдання відповідачами збитків ТзОВ «Продан ЛТД» у виді упущеної вигоди на суму 134706 грн. не подано.

При цьому, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_12 про те, що її син змушений був в односторонньому порядку розривати договір оренди нежитлового приміщення за адресою м.Львів, вул.І.Франка,8 площею 21,2, укладений між ним та ТзОВ «Продан ЛТД» 02.01.2014 року через замокання стін приміщення та появу грибка, оскільки вказані відомості не підтверджують заподіяння саме відповідачами збитків, які поніс орендодавець внаслідок таких дій орендаря.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.40 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 169, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 317, 319 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство «Продан ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нежитловим приміщенням; відшкодування завданих збитків та судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.