Справа № 265/3158/17
Провадження № 2/265/1031/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання Мамаєвої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2017 року Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (надалі - УСЗН) до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг. В обґрунтування позову зокрема зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1М була призначена та сплачувалась з 25.01.2016 року по 29.04.2016 року, з 04.05.2016 року по 03.11.2016 року, у розмірі 884,00 грн. щомісячно.

Пункт 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №505 передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищують 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб.

Згідно з п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за № 136 Міністерством фінансів України було здійснено верифікацію та моніторинг достовірності поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат.

Після опрацювання наданої інформації спеціалістами управління було встановлено, що отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, ОСОБА_1 має на своєму депозитному рахунку у ПАТ «Приват Банк» суму, що перевищує 10- кратний розмір прожиткового мінімуму встановленому для працездатних осіб.

Таким чином, права на отримання допомоги на покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 25.01.2016 року по 03.11.2016 року, що становить суму 7156,59 грн. відповідач не мала.

Спеціалістами Управління відповідача було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропонована добровільно їх внести на рахунок УСЗН, але станом на 04.05. 2017 сума боргу не погашена. Посилаючись, зокрема на ст.ст.16, 1166 ЦК України, просили суд стягнути з ОСОБА_1 суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 7156,59 грн.

В судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог пункту 1 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, (далі Порядок) визначається механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до вимог пунктів 2, 3 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та у разі недобросовісності з боку набувача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27.10.2014 року має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з Ровеньки Луганської області до м.Маріуполь Донецької області (а.с.13).

Відповідно до рішень УСЗН від 28.01.2016 року та 04.05.2016 року, ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг на періоди: з 25.01.2016 року по 29.04.2016 року та з 04.05.2016 року по 03.11.2016 року у розмірі 884,0 грн. щомісячно (а.с.8,10).

З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявами про призначення допомоги, ОСОБА_1 вказувала, що у будь-кого з членів її сімї не має на депозитному рахунку коштів у сумі, що перевищують 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. (а.с.9,11)

Згідно п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року за № 136, Міністерством фінансів України було здійснено верифікацію та моніторинг достовірності поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат.

Згідно інформації наданої Міністерством фінансів України та опрацьованої спеціалістами управління було встановлено, що отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 має на своєму депозитному рахунку в ПАТ «Приват Банк» суму, що перевищує 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб, зокрема станом 13.01.2016 року у позивачки на депозитному рахунку перебувала сума -17320,3 грн., станом на 25.01.2016 року 20000 грн., станом на 23.02.2016 року 22000,0 грн.(а.с.6-7).

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищують 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Суми прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. N 928-VIII., відповідно до якого у період з 01 травня по 30 листопада 2016 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив - 1450 гривен, відповідно його десятикратний розмір складає суму 14500 гривень.

Судом встановлено, що у відповідачки на депозитному рахунку в ПАТ «Приват Банк» станом 13.01.2016 року перебувала сума -17320,3 грн., станом на 25.01.2016 року сум -20000 грн., станом на 23.02.2016 року сума 22000,0 грн. Розмір вказаних коштів перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 2016 рік для працездатних осіб.

Відповідач ОСОБА_1 не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, щодо відсутності грошових коштів на її депозитному рахунку, тим самим не оспорює підстав позову.

Таким чином судом встановлено, що при призначенні відповідачці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вона не задекларувала інформацію про наявність у неї грошових коштів на депозитному рахунку в ПАТ «Приват Банк», внаслідок чого утворилась переплачена допомога в сумі 7156,59 грн.

Неповідомлення відповідачкою УСЗН про наявність у неї грошових коштів на депозитних рахунках свідчить про недобросовісність з боку відповідачки.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради надміру виплачених грошових коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг в сумі 7156 (сім тисяч сто пятдесят шість) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Міхєєва