Дата документу 26.07.2017
Справа № 320/1662/17-ц
Провадження № 2/320/1706/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.,
при секретарі Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення з відповідача на предмет іпотеки, а саме: на двокімнатну квартиру, загальною площею 43,8 кв. м, житловою площею 28,5 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 08-325Ж115-К від 16.09.2008 року, яка станом на 23.01.2017 року становить 490495 гривень 45 копійок, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору № 08-325Ж115-К від 16.09.2008 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір по справі в сумі 7357 гривень 43 копійок, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.
Позивач виконав свої зобов'язання за договором.
В свою чергу відповідач неналежним чином виконував умови цього договору, в наслідок чого за ним виникла прострочена заборгованість, яка станом на 23.01.2017 року складає 490495 гривень 45 копійок, з яких:
- сума заборгованості за кредитом 306780,87 грн.;
- сума заборгованості за відсотками 114077,61 грн.;
- розмір інфляційних витрат за кредитом 6152,5 грн.;
Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені вимоги та не має заперечень проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило.
До Мелітопольського міськрайонного суду повернувся конверт з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене позивачу належним чином.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства.
Позивач виконав свої зобов'язання за договором.
В свою чергу відповідач неналежним чином виконував умови цього договору, в наслідок чого за ним виникла прострочена заборгованість, яка станом на 23.01.2017 року складає 490495 гривень 45 копійок, з яких:
- сума заборгованості за кредитом 306780,87 грн.;
- сума заборгованості за відсотками 114077,61 грн.;
- розмір інфляційних витрат за кредитом 6152,5 грн.;
Згідно із копією Іпотечного договору № 08-325Ж115-1 від 16.09.2008 року, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_1В передає в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, двокімнатну квартиру, загальною площею 43,8 кв. м, житловою площею 28,5 кв. м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, вартість предмету іпотеки за згодою сторін складає 252215 гривень 60 копійок (а.с.5-10).
Відповідно до копії статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Банк є правонаступником Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать усі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерному-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».
Відповідно до ст. 509 ч. 1 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлюється договором, законом, або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст.546та ст.549 ЦК України виконання зобовязання забезпечуються, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України).
Статтею 589 ЦК України врегульовано, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і за таких обставин суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1В про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню.
Крім того, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме сума судового збору в розмірі 7357,43 грн., що була сплачена позивачем (а.с.1) при зверненні до суду з даним позовом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 549-551, 610-612, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215, 224-233 ЦПК України, суд
Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ