Номер провадження: 22-ц/785/4099/17
Номер справи місцевого суду: 491/1448/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Бахірко А.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 02.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до комунального підприємства Ананьївської районної ради «Редакція газети «Вісті Ананьївщини»

- про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5, звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 11.05.1998 року працював в редакції районної газети «Вісті Ананьївщини», останнім часом на посаді кореспондента.

01.11.2016 року наказом № 32 його звільнено з роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 02.11.2016 року, у зв'язку з прогулом без поважних причин. Позивач вказував про те, що зазначений вище наказ про його звільнення є незаконним, оскільки останні півтора-два роки в редакції, з дозволу та за згодою редактора, в пятницю робочий день закінчувався о 12-00, а тому ніяких претензій з боку відповідача ніколи не було. На думку позивача,критика з його боку щодо професійних якостей редактора спричинила його незаконне звільнення. Посилаючись на незаконність звільнення з врахуванням його уточнюючих вимогах позивач просив суд:

-визнати недійсним та скасувати наказ від 01.11.2016 року №32 про його звільнення з роботи

-поновити на посаді кореспондента КП Ананьївської районної ради «Редакція газети «Вісті Ананьївщини» з 02.11.2016 року

-стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року в задоволені позовних вимог-відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про задоволення позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на ті ж обставини, що і в позовній заяві та на те, що не врахована його попередня робота.

В суді апеляційної інстанції в своїх поясненнях позивач зазначив, що 28.10.2016 року був відсутній на роботі з 13 години до 17-00 так як відвідав лікаря ендокринолога-Сагайдак Л.І. надавши колегії суду медичну картку з зазначеним записом.

Судова колегія,заслухавши доповідь суді доповідача,вислухавши пояснення сторін,що зявились,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в порядку ст.303 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що звільнення позивача з займаної посади є правомірним та здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства так як 28.10.2016 року з 13 години до 17-00 позивач без поважних причин був відсутній на роботі.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з таких підстав.

Встановлено, що з 11.05.1998 року ОСОБА_5 працював в районній газеті «Вісті Ананьївщини», та з 01.03.2006 року переведений на посаду кореспондента редакції газети.

Наказом № 32 від 01.11.2017 року звільнений з 02.11.2016т року за прогул без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України.

З зазначеного наказу вбачається, що прогул здійснений 28 жовтня 2016 року за відсутність на роботі з 13-00 до 17-00.( а.с.3-4)

Згідно з пунктом 4 статі 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі зясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Як вбачається з пояснювальної записки від 01.11.2016 року ОСОБА_5 зазначив, що 28 жовтня знаходився дома так як по пятницям працював до половини дванадцятої . При цьому вказав, що не зміг поставити керівництво до відома за його відсутністю.( а.с.31)

Факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Отже, районний суд , правильно виходив з доведеності порушення працівником трудової дисципліни.

Звільнення за прогул є дисциплінарним стягненням і повинно здійснюватися із додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень.

Ст.147 та ст.149 КЗпП України надають право обирати вид стягнення, яке підлягає застосуванню до працівника, який допустив прогул догану або звільнення. При цьому необхідно враховувати наступні обставини: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку; 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено прогул; 4) попередній досвід роботи працівника.

Обираючи дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення враховувались

неодноразове залишення позивача робочого місця відповідно до складених актів 26.09.2016 року;19.10.2016 року;27.10.2016 року ;31.10.2016 року, обставини за яких вчинений прогул, заподіяну шкоду з врахуванням сплати коштів за заробітну плату з комунального бюджету.( а.с.46-50)

Посилання позивача щодо скорочення робочого часу по пятницям не підтверджено належними та допустимими доказами, а відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку від 08.08.2005 року п.3.2. передбачений режим роботи з 9-00 по 17-00 з перервою на харчування та відпочинок: з 12-00 до 13-00.( а.с.61).

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання позивача на відсутність на робочому місці всього трудового колективу так як відповідно до акту від 28 жовтня 2016 року в 17-00 був зафіксований факт відсутності позивача на робочому місці( а.с.30) та цього ж дня після обіду, проведені загальні збори трудового колективу.( а.с.42)

В апеляційному суді позивачем зазначено, що в звязку з нерозголошенням його стану здоровя, він до суду першої інстанції не надав доказ про те, що 28.10.2016 року звертався до лікаря ендокринолога ОСОБА_6 про що є відмітка в медичній картці.

Належність та допустимість доказів, їх перевірка та оцінка урегульовані ст. ст. 57-59, 212 ЦПК України.

Між тим,відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з п. 2.19. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 13 листопада 2001 року № 455, особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обовязковим зазначенням часу проведеної консультації.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам розяснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Установлено, що у наданій позивачем медичній картці зазначений запис 28.10.2016 року лікаря-ендокринолога ОСОБА_6 з якого не можливо було встановити скільки часу позивач перебував на прийомі - більше 3-х годин чи ні та чому він не повернувся на робоче місце.

Для зясування цих обставин судова колегія в якості свідка викликала в судове засідання лікаря-Сагайдак Л.І., котра в судове засідання не зявилась, однак надала власноручне письмове пояснення від 23.08.2017 року зазначаючи, що 28 жовтня 2016 року ОСОБА_5 у неї на прийомі не був, а запис здійснила на прохання його батька-Кольчака П.А..

Судова колегія критично ставиться до письмових пояснень лікаря ОСОБА_6 від 17.08.2017 року оскільки зі слів самого представника позивача та позивача зясовано, що текст таких пояснень були набрані ними самостійно на компютері.

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що у відповідності до вимог ст.58 ЦПК України наданий позивачем доказ щодо знаходженням 28.10.2016 року на прийомі у лікаря ОСОБА_7 не знайшов свого підтвердження,спростований власноручними письмовими поясненнями самою лікарем- Сагайдак Л.Г. та більше того, для отримання такого доказу встановлено певний порядок і цей порядок позивачем порушено.

Посилання на те, що головний лікар Ананьївського РЦПМСД підтвердив факт перебування позивача 28.10.2016 року у лікаря, не приймається до уваги з огляду на те, що такий запис зроблений на підставі амбулаторної картки ОСОБА_5, та запис від 28.10.2018 року спростований самим лікарем.

З врахуванням вищезазначеного,судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 218, 303,307, 308,315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 02.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.А.Калараш

ОСОБА_8