Справа № 183/543/17
№ 2/183/1260/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на земельну частку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 12 червня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_4.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся - ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця (його батько) - ОСОБА_6, який за життя, не оформив своїх прав на спадкове майно.

Позивач зазначив в заяві, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько - ОСОБА_6.

Після його смерті він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області або права на земельну частку (пай), належних ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємцем якої був ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в зв'язку з тим, що ним не наданий правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку.

Позивач зазначив в заяві, що за життя, його бабуся була членом колективного сільськогосподарського підприємства - Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі».

14 грудня 1993 року Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року.

В списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, під № 1193 значиться його бабуся ОСОБА_5, яка за життя не отримала сертифікат на право на отримання земельної частки (паю).

ОСОБА_1 посилався на те. що зазначені обставини перешкоджають йому оформити свої спадкові права, крім того, в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю його бабуся ОСОБА_5 помилково зазначена як ОСОБА_7, в зв'язку з чим, виникла необхідність встановити факт, який має юридичне значення.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив суд:

-встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, в якому під № 1193 значиться ОСОБА_7, фактично зазначена ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

-визнати за ним, ОСОБА_1 право на отримання земельної частки (паю) площею 3,5 умовних кадастрових гектари із земель колишнього Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі», на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги.

В судовому засідання представник відповідача - Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, позов визнала частково, не заперечувала проти того, що ОСОБА_7 була членом колективного сільськогосподарського підприємства, була внесена до списку членів підприємства, які мають на тримання земельної частки (паю), не заперечувала проти становлення факту, який має юридичне значення, в той же час, заперечувала проти задоволення вимог про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування, просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після смерті матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року (дату смерті) не вчинив будь яких дій для оформлення своїх спадкових прав, свідоцтво про право на спадщину після матері не отримав, в зв'язку з чим, таке право не може бути передане позивачу.

Спаська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі представника ради.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, звернулася до суду з заявою, в якій не заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що вона відмовляється від частки земельної ділянки на користь позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла бабуся позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

До правовідносин суд застосовує норми Цивільного кодексу в редакції 1963 року, які діяли на час виникнення правовідносин - 1996 рік.

Згідно вимог ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Приписами ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 р.) визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Так, у відповідності до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

На підставі ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, одо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно до спадкової справи, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця - ОСОБА_6, який є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців судом не встановлено.

Встановлено, що за життя, ОСОБА_6 не оформив своїх прав на спадкове майно після смерті матері.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_6.

Згідно до спадкової справи Новомосковської районної державної нотаріальної контори, з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до нотаріальної контори звернулися діти спадкодавця - ОСОБА_1 і ОСОБА_4.

Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 25.01.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області або права на земельну частку (пай), належних ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємцем якої був ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в зв'язку з тим, що ним не наданий правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так сторони визнали той факт, що за життя, ОСОБА_5 була членом колективного сільськогосподарського підприємства - Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі».

Судом встановлено, що 14 грудня 1993 року Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року, що підтверджується зазначеним державним актом.

В списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, під № 1193 значиться ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в зв'язку з чим, вимоги в частині встановлення факту, який має юридичне значення, підлягають задоволенню, а саме, що в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, в якому під № 1193 значиться ОСОБА_7, фактично зазначена ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно п.2 Указу Президента „Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства ..., згідно списку, прикладеного до державного акту на право колективної власності на землю.

Оскільки ОСОБА_5 була членом колективного сільськогосподарського підприємства, включена до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, який прикладений до державного акту на право колективної власності на землю, вона отримала право на отримання земельної частки (паю).

Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, розмір земельної частки (паю) в колишньому ОФГ «Кільченські зорі" становить 3,5 кадастрових гектара, грошова оцінка частки (паю) станом на 01.01.2016 року становить 155 242,00 грн.

Згідно законодавства України, члени сільськогосподарських підприємств отримували сертифікати на право на земельну частку, а в наступному, реалізовували своє право на отримання землі шляхом виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості з отриманням Державного акту про право власності на землю.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), в зв'язку з чим, право на отримання земельної частки також успадковується.

Як зазначалося вище, представник відповідача - Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності, зазначивши те, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, після смерті матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року (дату смерті) не вчинив будь яких дій для оформлення своїх спадкових прав, свідоцтво про право на спадщину після матері не отримав, в зв'язку з чим, таке право не може бути передане позивачу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові.

В той же час, з урахуванням зазначених судом вище приписів ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), а саме, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки ОСОБА_6 прийняв спадщину після ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зв'язку з чим, спадщина належала йому з моменту відкриття спадщини - з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В зв'язку із смертю ОСОБА_6, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право на отримання земельної частки (паю) перейшло до його спадкоємця - позивача ОСОБА_1.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, з урахуванням думки третьої особи, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на отримання земельної частки (паю), оскільки право на зазначену частку спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14 грудня 1993 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству - Об'єднанню фермерських господарств «Кільченські зорі» 14 грудня 1993 року, в якому під № 1193 значиться ОСОБА_7, фактично зазначена ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право на отримання земельної частки (паю) площею 3,5 умовних кадастрових гектари із земель колишнього Об'єднання фермерських господарств «Кільченські зорі», на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький