АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/7593/2017 Головуючий у 1-й інстанції: Притула Н.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.,

суддів Лапчевської О.Ф., Саліхова В.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Національний центр медичних технологій» про припинення дії свідоцтв на знак для товарів і послуг в частині співвласника,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив припинити достроково Свідоцтво НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 25 травня 2007 року в частині співвласника ОСОБА_3; припинити достроково Свідоцтво НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 27 серпня 2007 року в частині співвласника ОСОБА_3

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками знаків для товарів і послуг за Свідоцтвами НОМЕР_1 від 25 травня 2007 року та НОМЕР_2 від 27 серпня 2007 року, проте, на відміну від ОСОБА_2, ОСОБА_3 знаки не використовує.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просить на підставі ст.18 Закону України «Про захист прав на знаки для товарів і послуг» припинити дію свідоцтв в частині співвласника ОСОБА_3, оскільки останній протягом трьох останніх років не реалізує своїх прав щодо знаків.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 16 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновок суду про неможливість припинення свідоцтва в частині співвласника є незаконним.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з»явились, про час і місце її розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками знаків для товарів і послуг за Свідоцтвом НОМЕР_1 від 25 травня 2007 року на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та Свідоцтвом НОМЕР_2 від 27 серпня 2007 року на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про припинення дії свідоцтва в частині співвласника не ґрунтуються на законі.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» Свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

За приписами ч.4 ст.18 цього Закону якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

- обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

- можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Відповідно до ч.1 ст.14 цього Закону видача свідоцтва здійснюється Установою у місячний строк після державної реєстрації знака. Свідоцтво видається особі, яка має право на його одержання. Якщо право на одержання свідоцтва мають кілька осіб, їм видається одне свідоцтво.

Відповідно до ч.3 ст.16 цього Закону взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва.

Відповідно до ст.428 ЦК України право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно, може здійснюватися за договором між ними. У разі відсутності такого договору право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам, здійснюється спільно.

Стаття 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», на якій ґрунтуються позовні вимоги, визначає, що припинення дії свідоцтва можливо на знак для товарів і послуг лише відносно тих товарів і послуг, на які знак зареєстровано.

Тобто, наслідком припинення дії свідоцтва є припинення правової охорони знаків для товарів і послуг.

Звертаючись до суду із позовом, позивач фактично ставить питання про зміну власника Свідоцтва, проте питання припинення свідоцтва в частині співвласника, на ім»я якого це свідоцтво також було видано, стаття 18 цього Закону не регулює і посилання апеляційної скарги на можливість застосування до цих правовідносин вказаної правової норми є помилковим.

Окрім того, судом першої інстанції вірно установлено про припинення дії цих Свідоцтв у зв»язку із несплатою збору за продовження строку, проте датою припинення є 28 жовтня 2016 року, а не 05 травня 2017 року, як помилково зазначено в рішенні суду, оскільки дія свідоцтва припиняється з першого дня періоду строку дії свідоцтва, за який збір не сплачено (ст.18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Наказ №10 від 10 січня 2002 року «Про затвердження Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг»).

Апеляційна скарга не містять обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції та колегією судді не установлено порушення цим судом норм матеріального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 305, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді О.Ф. Лапчевська

В.В.Саліхов