АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 677/544/17
Провадження № 22-ц/792/1406/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Грох Л.М., Талалай О.І.,

секретар Задвірний В.І.

з участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/544/17 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «АНТОНІНСЬКЕ» на рішення Красилівського районного суду від 22 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АНТОНІНСЬКЕ» про розірвання договору оренди землі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом, просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешківської сільської ради, який було укладено 2 січня 2008 року. Зазначала, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 березня 2017 року позивач є власником даної земельної ділянки, яка була успадкована ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2002 року. Позивач, після оформлення права власності на дану земельну ділянку вирішила самостійно використовувати її за цільовим призначенням, Проте, під час встановлення меж даної земельної ділянки від представників відповідача позивач дізналася, що дана земельна ділянка перебуває в оренді товариства згідно договору оренди земельної ділянки від 2 січня 2008 року, який було укладено між відповідачем та ОСОБА_2 строком на десять років. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки орендна вартість становить 37 213,90 грн., орендна плата визначена 1,5 % від визначеної нормативної грошової оцінки землі, яка становить 558,21 грн. і сплачується 75 % сільськогосподарською продукцією і послугами, 25 % у грошовій формі, яка підлягає індексації і вноситься щомісячно в строк до _______________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Боголюбова Л.М. Провадження № 22-ц/792/1406/17

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № 23

25 грудня. Проте, відповідач всупереч умовам договору, та вимогам закону з часу укладення договору систематично не сплачував для ОСОБА_2 орендної плати за оренду земельної ділянки, внаслідок чого на сьогоднішній день заборгував значну суму коштів. У зв'язку із невиконанням умов договору оренди земельної ділянки позивач просила його розірвати.

Рішенням Красилівського районного суду від 22 травня 2017 року позов задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 3,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, кадастровий № НОМЕР_2, укладений 2 січня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАСТ «АНТОНІНСЬКЕ». Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з рішенням суду не погоджується, просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволені позову, послався на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив із того, що відповідач систематично не сплачував померлому - ОСОБА_2 орендну плату та на момент звернення до суду існує значна заборгованість. Проте, дане твердження є невірним, оскільки представником відповідача були долучені відомості з отримання померлим ОСОБА_2 в 2010 році орендної плати у натуральній формі. Відомості щодо отримання орендної плати за 2008 - 2010 роки у товаристві не збереглися, так як строк їх зберігання три роки. Крім того, орендна плата за спірним договором після смерті орендодавця нараховувалася, але не виплачувалася, оскільки відсутні були повідомлення від спадкодавців, а тому відсутні підстави вважати невиплату орендної плати систематичною.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 30.12. 2002 був власником земельної ділянки площею 3,43 га (кадастровий номер НОМЕР_3) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

2 січня 2008 року між ВАСТ (правонаступником якого є ПАТ) «АНТОНІНСЬКЕ» і ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, за умовами якого останній передав ПАТ «АНТОНІНСЬКЕ» вказану земельну ділянку у платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. 28 серпня 2008 року Красилівським районним відділом Центру ДЗК у державному реєстрі земель було зареєстровано цей договір за № 46.

Пунктами 9-12 договору оренди землі визначено, що: орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 558,21 грн. і сплачується сільськогосподарською продукцією та наданням послуг 75% і у грошовій формі 25%. Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; орендна плата вноситься до 25 грудня кожного року; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

В період з 2008 по 2011 роки відповідач належним чином умови договору щодо сплати орендної плати не виконував та систематично більше одного разу не виплачував орендодавцю орендну плату, яка передбачена умовами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Його спадкоємцем є позивач ОСОБА_1.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України).

Як передбачено ч. ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом України від «Про оренду землі».

В силу ч. 1 ст. 13 Закону України від «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (ч. 1 ст. 24 Закону).

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України від «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що систематична (послідовно неодноразова) несплата орендарем орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 12 грудня 2012 року (справа № 6-146цс12), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами при застосуванні вказаних норм права.

У відповідності до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не надав достеменних та переконливих доказів про сплату ним відповідно до умов вищевказаного договору оренди землі орендної плати орендодавцю ОСОБА_2 в 2008-2011 роках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Отже, не виконавши зобов'язання за договором оренди землі щодо сплати орендодавцю орендної сплати, ПАТ «АНТОНІНСЬКЕ» не надало суду доказів відсутності своєї вини, тому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що мають місце підстави для розірвання договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на відповідну відомість, що відповідачем доведено факт сплати орендної плати орендодавцю ОСОБА_2 в натуральній формі в 2010 році слід відхилити.

Копія вказаної відомості, яка міститься в матеріалах справи не може бути взята до уваги як беззаперечний доказ сплати орендної плати в натуральній формі орендодавцю, оскільки не містить достатніх відомостей про отримання сільськогосподарської продукції у натуральному вигляді орендної плати.

При цьому, відповідачем не надано доказів сплати орендної плати в натуральній формі в 2008-2009, 2011 роках, а лише одна відомість за 2010 рік яка не свідчить про виконання орендарем своїх зобов'язань за договором у вищевказаних роках.

Крім того, за умовами договору оренди землі відповідач мав сплачувати орендну плату в грошовому вигляді в розмірі 25%, однак жодних доказів про сплату орендної плати в 2008-2011 роках в грошовому вигляді відповідачем надано не було.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не зверталась до нього з вимогою про виплату орендної плати, оскільки підставою для розірвання договору оренди землі за позовною заявою є несплата орендної плати спадкодавцю позивача в період з 2008 по 2010 роки за його життя, а не після його смерті спадкоємцю орендодавця з 2011 по 2017 роки.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «АНТОНІНСЬКЕ» відхилити.

Рішення Красилівського районного суду від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (пiдпис) А.М. Костенко

Судді (пiдписи) Л.М. Грох

О.І. Талалай

Згiдно з оригiналом А.М. Костенко