Справа № 450/578/17 Провадження № 2/450/877/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 1,8792 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Соколівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку НОМЕР_1 та земельну ділянку НОМЕР_2, що належали ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер його батько ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок. На випадок своєї смерті ОСОБА_6 своїм майном не розпорядився, а тому спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є його дружина та діти. Позивач постійно проживав та був зареєстрований з батьком, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Однак з оформленням права власності на спадкове майно виникли труднощі, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки були втрачені батьком ще за його життя, про що було опубліковано оголошення у пресі. А тому він змушений звертатися до суду з позовом про визнання права власності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав аналогічні пояснення, зазначивши, що в нотаріальному порядку не може реалізувати своє право, оскільки нотаріус вважає, що спадкове майно слід ділити в рівних частках між всіма спадкоємцями. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнав та не заперечив щодо його задоволення.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_5, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.02.2009 року, яке видано Соколівською сільською радою, Пустомитівського району, Львівської області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки: загальною площею 1,8792 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Соколівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка НОМЕР_1 та земельна ділянка НОМЕР_2.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), сформованого 13.01.2017 року, інформація щодо заповіту ОСОБА_6 відсутня.

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Батьками позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4

З довідки №5 від 10.01.2017 року, виданої виконкомом Соколівської сільської ради Пустомитівсього району Львівської області вбачається, що ОСОБА_6 до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1. Разом з ним проживали і були зареєстровані його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначив у суді позивач та вбачається з матеріалів справи правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які належали ОСОБА_6 були втрачені, про що опубліковано оголошення в газеті «Голос народу» №3 за 21.01.2017 року.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об'єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Способи захисту цивільних прав на інтересів можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Позивач покликається на неможливість оформлення документів на майно, успадковане ним після смерті батька, оскільки правовстановлючі документи були втрачені.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМ України від 25.12.2015, № 1127.

Пунктом 66 вказаного Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб'єкта права власності - спадкодавця з обов'язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Крім того, у випадку належної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно за життя, додаткової реєстрації права власності на підставі дубліката документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, не вимагається.

Крім цього як зазначено в узагальненні ВСС України "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 01.03.2013 року, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Таким чином, судом встановлено, що позивач невірно визначив спосіб захисту, не звертався до визначених державою органів щодо реалізації свого права на спадщину.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Мусієвський В.Є.