Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1280/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

26.07.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 травня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 30 000 грн. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що сторони є співласниками житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 грудня 2003 року, право власності зареєстроване в Олександрійському МБТІ від 17 грудня 2003 року. Позивач за згодою відповідача проживає в успадкованому будинку зі своєю сім'єю з 2010 року. ОСОБА_2 за рахунок коштів своєї сім'ї зробила капітальний ремонт будинку, вартість робут складає 70 000 грн., проте ОСОБА_3 не відшкодувала їм половину коштів, витрачених на ремонтні роботи, і не бажає вирішувати питання щодо відчуження своєї частини на користь позивача, тому остання просила стягнути з відповідача кошти у розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане судове рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідач як співвласник спірного будинку зобов'язана нести витрати по його утриманню та ремонту, тому відповідно до ст. 360 ЦК України просила стягнути 30 000 грн. у відшкодування понесених нею витрат пропорційно до розміру часток.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, відповідача, яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, прийняли спадщину і одержали свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.12.2003 року на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2, 17.12.2003 року в Олександрійському МБТІ зареєстровано за ними право власності на вказаний будинок , реєстровий №213/2 с.55 (а.с.9).

В спірному будинку з 2010 року постійно проживає та зареєстрована позивач ОСОБА_2 зі своєю родиною, використовує спірне нерухоме майно на власний розсуд, проводить роботи по його утриманнюта ремонту , в тому числі направлені на покращення умов проживання. Про понесені витрати надала копії актів, договорів та квитанцій (а.с.10-27).

Відповідач ОСОБА_3 з моменту прийняття спадщини проживає і зареєстрована за іншою адресою, будинком не користується, плату за користування своєю часткою будинку від позивача не отримує.

Будинок в натурі не поділений.

Сторони не заперечували, що проведення ремонтних або будівельних робіт проводилось без погодження, витрати позивач несла на свій розсуд і ризик.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що при здійсненні ремонту позивачем не було додержано порядок використання спільного майна, відповідач не була повідомлена та не погоджувалася на проведення ремонтних робіт у будинку, з нею не обговорювалися питання щодо матеріалів, робіт, їх вартості, строків виконання, тощо. Зазначені позивачем роботи виконано для поліпшення житлових умов в будинку, в якому проживає сім'я ОСОБА_2.

Доказів необхідності проведення витрат на ремонт задля збереження спірного нерухомого майна позивачем не надано.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Суд відхилив доводи позивача про стягнення частини вартості ремонту будинку в сумі 30 000 грн., з огляду на недоведеність вказаних вимог, вірно врахувавши той факт, що ремонт спірного нерухомого майна було зроблено в період, коли ОСОБА_3 не проживала в будинку та, у відповідності до вимог ст. 358 ЦК України, не давала своєї згоди на ремонтні роботи, підключення газопостачання.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції, їм надано належну оцінку, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права. Законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: