Справа № 344/2938/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1035/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Василишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П.,Томин О.О.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1663895,47 грн., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулось до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.04.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 226-22/341, згідно якого останній отримав кредит в межах максимального ліміту заборгованості 79 200 доларів США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення не пізніше 20.03.2022 року.

В подальшому між сторонами укладались додаткові угоди, якими змінено процентну ставку за користування кредитом, графік погашення кредиту, а також валюту кредиту та встановлено максимальний ліміт кредитування до 764 722,40 грн.

Позичальник допустив заборгованість по сплаті кредитних коштів, розмір якої станом на 23.02.2016 року становить 1 663 895,47 грн. (з яких: 725 322,40 грн. - заборгованість по кредиту; 567 560,94 грн. - заборгованість по відсотках; 215 404,65 грн. - пеня; 155 607,48 грн. - інфляційні витрати згідно ст.625 ЦК України).

Посилаючись на умови договору та положення ст.ст.526,530,611,625 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2016 року позов ПАТ «Укрсиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСоцбанк заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №226-22/341 від 06.04.2007 року в сумі 1663895 грн. 47 коп., а також судовий збір у розмірі 24958,43 грн.

ОСОБА_1 на дане рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи.

Апелянт вважає, що судом безпідставно не застосовано положення ЦК України щодо пропуску позивачем строку позовної давності, а саме до частин кредиту, які розділені на окремі щомісячні платежі згідно графіку погашення, належні до сплати за три роки до дня пред'явлення позову.

Так само суд мав би застосувати річний строк позовної давності до нарахованої позивачем пені.

З наведених підстав апелянт просив скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2016 року та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в частині вимог, нарахованих за період поза строком позовної давності.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з»явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 06.04.2007 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №226-22/341, згідно якого останній отримав кредит в межах максимального ліміту заборгованості 79 200 доларів США, зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення не пізніше 20.03.2022 року (а.с.6-10).

Додатковою угодою №1 від 24.05.2007 року сторони внесли зміни до вищевказаного договору, зокрема змінили графік повернення кредитних коштів, максимальний ліміт заборгованості до 119 000 доларів США, а також термін повернення кредиту - до 05.04.2022 року (а.с.11-12).

Додатковою угодою №2 від 01.07.2008 року сторони встановили процентну ставку на рівні 14% річних (а.с.13).

Згідно Договору про внесення змін від 20.03.2009 року сторони дійшли згоди про те, що з дати його укладення подальша видача кредитором коштів/траншів позичальнику не проводиться, незалежно від досягнення максимального ліміту заборгованості (а.с.14).

Відповідно до Договору про внесення змін №4 від 03.06.2011 року договір про надання відновлювальної кредитної лінії від 06.04.2007 року, у зв'язку із переходом кредитора на нове програмне обслуговування, був викладений у новій редакції та змінено графік погашення кредиту (а.с.15-23).

Згідно з договором про внесення змін №5 від 17.06.2011 року була змінена валюта кредиту (за курсом 8 грн. за 1 долар США), встановлено максимальний ліміт кредитування до 764 722,40 грн. та змінено графік погашення кредиту (а.с.23-24).

Згідно з договором про внесення змін №6 від 06.04.2014 року було встановлено додаткові пільгові умови погашення заборгованості з можливістю анулювання частини заборгованості (а.с.25-26).

16.11.2015 року ПАТ «Укрсиббанк» направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання зобов'язань. Зокрема у вимозі зазначалось, що відповідно до а.3.3.7 Договору в редакції згідно з договором про внесення змін №4 від 03.06.2011 року, позичальник зобов'язаний забезпечувати сплату процентів за використання кредиту в порядку та в розмірі, визначеному п.1.1; 2.4 цього договору.

Відповідно до п.3.3.8 договору в редакції згідно з договором про внесення змін від 03.06.2011 року позичальник зобов'язаний забезпечувати своєчасне та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1; 2.4 цього договору.

Дане зобов'язання позичальником не виконується, у зв'язку із чим станом на 16.11.2015р. по договору відновлювальної кредитної лінії існує прострочена заборгованість за кредитом в сумі 191 800 грн. та прострочена заборгованість за відсотками в сумі 520 621,06 грн. Загальна сума заборгованості становить 1 245 943,46 грн., яку ОСОБА_1 запропоновано достроково погасити протягом 30 днів (а.с.32-33).

Відповідно до ст.ст. 526,1049,1050,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором станом на 23.02.2016 року заборгованість становить 1 663 895,47 грн. (з яких: 725 322,40 грн. - заборгованість по кредиту; 567 560,94 грн. - заборгованість по відсотках; 215 404,65 грн. - пеня; 155 607,48 грн. - інфляційні витрати згідно ст.625 ЦК України).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсиббанк».

Доводи апелянта щодо пропуску банком строку звернення до суду щодо окремих платежів та спеціального строку по нарахованій пені колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сторона не подавала до суду першої інстанції заяви про застосування строку позовної давності. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4-5) останній платіж за кредитом відповідачем здійснено 30.09.2015 року, а позов подано 09.09.2016 року, пеня нарахована банком за один рік. Разом з тим, будь-яких доказів, які спростовують факт та розмір нарахованої заборгованості апелянтом не наведено ні в апеляційній скарзі, ні представлено в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги, а також пояснення представника апелянта правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

Томин О.О.