РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2397/17

провадження у справі № 2/0285/1382/17

26 липня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

4 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття сином, щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 8.06.2009 року. 31 липня 2010 року у них народився син ОСОБА_3. Відповідач не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач здоровий, працездатний має стабільний дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їхніх дітей.

В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500 грн., починаючи з дня подачі заяви та до повноліття сина, оскільки відповідач не працює та має нерегулярний мінливий дохід. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити без його участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони у справі - є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). 8 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

Син знаходяться на утриманні позивача та проживає з нею (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, постійного офіційного місця роботи не має, має нерегулярний мінливий дохід; інших неповнолітніх дітей, окрім сина ОСОБА_4 непрацездатних осіб на утриманні - не має.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких обставин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своєму сину, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500.00 грн. щомісяця, а тому, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання сина.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, 20 грудня 1981 народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 4 липня 2017 року і до досягнення сином повноліття 31 липня 2028 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Б. Сташків