Справа №: 398/1279/17
провадження №: 2/398/1698/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 червня 2013 року №1229674.

Позов мотивує тим, що згідно з договором оренди землі від 04 травня 2013 року, укладеним між її батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_1, земельна ділянка загальною площею 6,4399 га з кадастровим №350384100:02:001:0004, розташована на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області передана в оренду відповідачу. Після смерті батька вона успадкувала зазначену земельну ділянку. Відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки, а саме: проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений. Крім того, на неодноразові звернення щодо надання інформації про розмір нарахованої щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою, з урахуванням уточнення розрахунку нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2016 року за період з 26.12.2012 року по дату звернення, їй було відмовлено. ОСОБА_2 просить договір оренди земельної ділянки розірвати.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові, та пояснила, що орендну плату за 2015 рік отримала 15.10.2015 року в розмірі 3 000 грн., з них 500 грн. сплатили податку, а 16.10.2016 року батько помер. Усно неодноразово зверталась до відповідача щодо розміру орендної плати, оскільки за договором оренди вона складає 3 388 грн. 44 коп., а отримувала лише 3 000,00 грн. 18 грудня 2016 року вона отримала орендну плату за 2016 рік також в розмірі 3 000,00 грн. На її усне зауваження щодо розміру орендної плати відповідач порадив зробити переоцінку землі. Вона сплатила 400 грн. за проведену переоцінку земельної ділянки та результати переоцінки показала відповідачу, останній пообіцяв збільшити орендну плату наступного року. Вважає, що орендна плата повинна бути не менше 4 796,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки відповідачем порушені істотні умови договору оренди землі. Так відповідно до п. 24 договору оренди землі податки з доходів фізичних осіб за оренду земельної ділянки сплачуються орендарем із загальної суми орендної плати орендодавця. В порушення зазначеної умови договору зазначений податок сплачує позивач із суми отриманої за оренду земельної ділянки. Крім того, позивач неодноразово усно зверталась до відповідача з вимогою про збільшення розміру орендної плати за землю, однак відповідач такі звернення проігнорував.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідач сплачує орендну плату в повному обсязі відповідно до умов та у строки встановлені договором. За домовленістю між позивачем і відповідачем податок з доходів фізичних осіб сплачує позивач. Відсутність проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений, оскільки чинним законодавством такий обовязок на відповідача не покладено. Проведення нормативно-грошової оцінки може бути лише підставою для ініціювання переговорів з метою збільшення орендної плати, і не є підставою для фактичного збільшення орендної плати чи розірвання договору оренди землі. Крім того, позивач не зверталася до відповідача щодо перерахунку розміру орендної плати.

Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

04 червня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,4399, кадастровий номер 350384100:02:001:0004, розташованої на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Цільове призначення земельної ділянки це ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі Договір оренди) (а. с. 7 10). Зазначений договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 червня 2013 року за №1229674 (а. с. 11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі договору про поділ спадкового майна ОСОБА_5, який помер 16 жовтня 2015 року, отримала спадщину, яка складається з земельної ділянки загальною площею 6,4399, кадастровий номер 350384100:02:001:0004, розташованої на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (а. с. 6).

Судом розяснено позивачу та його представнику їх права, передбачені нормами ЦПК України, зокрема право позивача до початку розгляду справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити підставу позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В позовній заяві зазначено, що однією з підстав позову є неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі, що виразилось у невиконанні відповідачем обовязку щодо дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Косівської сільської ради від 23 червня 2017 року, обробіток земельної ділянки, що є предметом Договору оренди, здійснюється з 2013 року по 2017 рік, орендар сумлінно виконує свої обовязки та земельна ділянка знаходиться в належному стані (а. с. 56).

Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням. Доводи позивача про неналежне використання орендованого майна та погіршення якісної характеристики землі не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, з заявами до органів, які здійснюють контроль за використанням та охороною земель з приводу неналежного використання відповідачем орендованої земельної ділянки позивач не зверталася, будь-які висновки з цього приводу та докази притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення у сфері використання земель суду не надала.

Крім того, ще однією підставою позову зазначено відмову відповідача перерахувати розмір орендної плати у звязку зі зміною нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Як зазначено в п. 9 Договору оренди, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формі за домовленістю сторін у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строк до 31 грудня кожного року, що становить 3 388 грн. 44 коп.

Відповідно до п. 10 зазначеного Договору оренди орендна плата за земельну ділянку вноситься до кінця календарного року (31 грудня), в якому використовується земельна ділянка.

Згідно з п. 12 Договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати переглядається за згодою сторін.

На підтвердження своїх вимог позивач надала претензією до договору оренди земельної ділянки від 04 червня 2013 року щодо зміни орендної плати за користування земельною ділянкою (а. с. 12 13).

При цьому у зазначеній претензії вказано земельну ділянку загальною площею 6,5103 га, кадастровий №:02:001:00007, в той час як предметом договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем є земельна ділянка загальною площею 6,4399 га, кадастровий №:02:001:0004.

Позивачем не надано доказів про звернення до відповідача з пропозицією внесення змін до Договору оренди в частині розміру орендної плати.

Факт отримання орендної плати позивач не оспорювала, що також підтверджується відповідними розписками (а. с. 29, 57, 58).

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З позовом про зміну умов договору та/або стягнення з відповідача недотриманої орендної плати позивач не звертався.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 60 ЦПК. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦК України).

У звязку з тим, що в судовому засіданні не було встановлено порушень відповідачем умов договору, які зазначені позивачем як підстава розірвання Договору оренди, то суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землівідмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Авраменко