____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/7729/16-ц
Провадження № 2/520/6114/17
УХВАЛА

14.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3,про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. визнання договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 23.05.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 73187 доларів 68 центів США та по пені у розмірі 81387 гривень 45 копійок, та витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Реві С.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 12.07.2016 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено дату і час проведення судового засідання.

Згідно з розпорядженням Київського районного суду міста Одеси за №532 від 17.11.2016 року, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, справу було передано до автоматичного розподілу.

Вказана цивільна справа на підставі ст. 11-1 ЦПК України, розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.11.2016 року прийнято цивільну справу №520/7729/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до свого провадження та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Під час проведення попереднього судового засідання представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 надав до суду зустрічну позовну заяву від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3,про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. визнання договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування заборони відчуження нерухомого майна, в якій ОСОБА_1 та ОСОБА_2В просять суд:

- визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту №0 від 18 грудня 2006 року недійсним, укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк»;

- визнати недійсним договір іпотеки жилого приміщення №ВЕМ №557315 від 18.12.2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3. зареєстрований в реєстрі за №7112;

- визнати недійсним договір поруки №76865 від 18.12.2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1;

- скасувати заборону відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, накладеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі заборон за №802.

Відповідно до ст. 124 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу.

У звязку з чим, судом було перевірено подану зустрічну позовну заяву чи відповідає вона вимогам статей 119 і 120 ЦПК України та встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір», У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

З зустрічного позову вбачається, що ОСОБА_2 заявлено три вимоги немайнового характеру, а ОСОБА_1 одну вимогу немайнового характеру, кожна з якої є обєктом справляння судового збору.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представником не надано до зустрічного позову документа на підтвердження сплати судового збору за подання заяви, що містить чотири вимоги немайнового характеру.

Однак, відповідачами у зустрічному позові зазначено, що вони звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначаємо, що порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявник має отримуватись цих норм процесуального закону.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, до яких законом не віднесено осіб, які звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.

Суд вважає, що Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правові засади справляння збору, встановлює платників, обєкти та розміри ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Судова палата у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України у постанові від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 також зазначала, що Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» є спеціальним законом.

З змісту постанови ВСУ від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 вбачається, що за загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 1 вересня 2015 року були внесені відповідні зміни до Закону України «Про судовий збір», якими було суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір») та одночасно значно скорочено перелік субєктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються де які категорії позивачів.

З 01 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях не звільняються позивачі у справах про захист прав споживачів.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Відповідно до частини четвертої статті 2 ЦПК України закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Зазначене правило, закріплене і в статті 58 Конституції України, за якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, що однозначно розуміється як початок дії закону з моменту набрання ним чинності і припинення з утратою чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України Рішенням від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 конкретизував зазначений принцип, указавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України щодо «незворотності» дії законів та інших нормативно-правових актів необхідно розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

При цьому суд зазначив, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може передбачатися шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.

Відносно змін у статті 5 Закону України «Про судовий збір» щодо кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, це означає, що звуження законом кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, не може бути підставою для покладення на цих осіб обов'язку зі сплати судового збору після вчинення процесуальної дії, зокрема після відкриття провадження.

Водночас зазначена норма не передбачає продовження дії прав, які діяли раніше.

Під час вчинення процесуальних дій, які вимагають сплати судового збору, пільги зі сплати судового збору мають визначатися на момент вчинення певної процесуальної дії.

З огляду на зазначене можна дійти висновку про те, що процесуальний закон визначає свою дію в часі саме за часом вчинення відповідних процесуальних дій.

За таких умов Закон України «Про судовий збір» має застосовуватися в редакції, яка діє на момент вчинення певної процесуальної дії.

Як вже зазначалось, вказана правова позиція та висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене зазначаємо, що у відповідності до чинних норм ЦПК України, саме висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, оскільки на час звернення до суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як споживачі виключені з категорії пільгових, то вони не мають право на пільги щодо звільнення від оплати судового збору при зверненні до суду із позовом про захист прав споживача.

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви та вимог Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно виправити недоліки поданої зустрічної позовної заяви, а саме:

- позивачеві ОСОБА_2 необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору (оригінал квитанції, платіжного доручення) за подання до Київського районного суду міста Одеси зустрічної позовної заяви, що містить три вимоги немайнового характеру, а саме сплаті підлягає судовий збір в сумі 1920 гривень 00 копійок (640,00*3=1920,00);

- позивачеві ОСОБА_1 необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору (оригінал квитанції, платіжного доручення) за подання до Київського районного суду міста Одеси зустрічної позовної заяви, що містить вимогу немайнового характеру, а саме сплаті підлягає судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок;

- судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: отримувач коштів: УК у м. Одесі (Київський р-н); код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача: УК у м. Одесі, код банку отримувача: (МФО) 828011, рахунок отримувача: 0005, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ст. 124 ЦПК України, до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У звязку з чим, суд вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3,про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. визнання договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування заборони відчуження нерухомого майна, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 119, 121, 123 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3,про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним. визнання договору іпотеки та договору поруки недійсними, скасування заборони відчуження нерухомого майна залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк, терміном в пять днів з дня отримання копії ухвали, для виправлення недоліків поданої заяви, а саме для надання до суду документа на підтвердження сплати судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви, що містить чотири вимоги немайнового характеру.

Розяснити, що якщо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправлять недоліки, зустрічна позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.