АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1131/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1525/17Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, органи опіки та піклування: Богданівська сільська рада Знамянівського району Кіровоградської області, Семенівська селищна рада Семенівського району Полтавської області, Знамянівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, Семенівська районна державна адміністрація Полтавської області, про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що він проживає окремо від свого сина ОСОБА_4 та його матері - ОСОБА_3 та відповідач створює йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина з серпня 2016 року. Вказує, що він намагався провідувати сина, подарувати йому іграшки та разом зі своєю матір'ю спілкуватися із сином у серпні і вересні 2016 року, але відповідач не дозволяє побачення наодинці з дитиною.

Зазначає про формальний характер раніше визначеного органом опіки та піклування Семенівської РДА порядку його спілкування з сином. Зауважує, що він матеріально забезпечений, є військовослужбовцем, його житло наближене до обласного центру, що дозволяє надати більше можливостей для сина порівняно з селищем Семенівка.

З урахуванням наведеного прохав усунути перешкоди, які чиняться ОСОБА_3 у спілкуванні із сином ОСОБА_4, визначивши наступний спосіб його участі у спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_4 та його вихованні у дошкільний період: в період наданих позивачу відпусток, календарних та додаткових, без обмежень в часі та просторі, та обмеження присутністю інших осіб. При настанні шкільного періоду неповнолітнього ОСОБА_4, - в період його канікул та вихідних від занять у школі днів.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_2, який народився 31.01.1979 року, у вихованні дитини - сина ОСОБА_4, який народився 02.10.2010 року, та який проживає із матір'ю ОСОБА_3, у такий спосіб: у період наданих ОСОБА_2 календарних та/або додаткових відпусток:

1) у дошкільний період - побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі і просторі;

2) у шкільний період в період канікул та вихідних від занять у школі днів - побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі і просторі

за умови завчасного інформування ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_5 про період наданих ОСОБА_2 календарних та/або додаткових відпусток.

Перші три побачення розпочати у присутності психолога і матері дитини, надалі проводити їх у присутності матері дитини, та обмежити їх тривалість трьома годинами, якщо батьки дитини не погодять більшої тривалості перших трьох побачень; наступні три розпочати у присутності матері дитини, а їх тривалість та подальшу участь у побаченні матері дитини визначити за взаємною згодою батька і матері дитини, але за умови тривалості побачень не менш як три години.

У задоволенні позову у іншій частині відмовлено.

Вказане рішення оскаржив позивач, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду змінити, та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом неправомірно було визначено, що спілкування батька з сином має відбуватися за участі відповідача, а перші зустрічі - ще й з незрозумілим психологом. Зауважує, що у рішенні не визначено, яким чином та кого зобовязати до участі у даному спілкуванні у якості психолога та де його знайти у селищі Семенівка, вважає, що дані факти призведуть до неможливості виконання рішення суду взагалі.

Також, на думку апелянта, ні відповідач ні позивач не вказували про психологічні проблеми дитини, третя особа від участі у справі відмовилась, вимоги про участь психолога у спілкуванні батька та дитини жодною стороною не ставились, а тому у даній частині суд вийшов за межі позовних вимог.

Зазначає, що при його побаченнях з сином ОСОБА_6, ні психолог, ні відповідач, яка сама провокує конфліктні ситуації, не потрібні, оскільки відносини, що склалися між ними, є дружніми, син щасливий з батьком.

У судовому засіданні позивач доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримав та прохав її задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, прохала її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_7 з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Як убачається з матеріалів справи, згідно актового запису №59 від 15.12.2010 року, складеного Відділом ДРАЦС Семенівського РУЮ Полтавської області, ОСОБА_4 народився 02.12.2010 року, батьками його записані ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 224512 від 23.06.2015 року (а.с.5).

Відповідно до рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та одного з подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та одного з подружжя задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, 312.01.1979 р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини, починаючи з 18.01.2012 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини та стягнення судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 214,60 грн. (а.с.45-47).

Даним судовим рішенням установлено, що, згідно актового запису №32, складеного відділом РАЦС Семенівського РУЮ в Полтавській області, 16.08.2008 року між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.

Заочним рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 21.02.2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідач ОСОБА_2 заяви про перегляд даного заочного рішення до суду не направив.

Як убачається з довідки про грошове забезпечення та інші виплати за 2015-2016 роки ВЧ А1201 від 04.11.2016 року №124, яка видана майору ОСОБА_2, ним за 2015 рік було сплачено 15594,44 грн. аліментів та за 2016 рік з січня по жовтень 23719,97 грн., заборгованість по виплаті грошового забезпечення відсутня (а.с.7).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Семенівській райдержадміністрації «Про визначення способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьком, громадянином ОСОБА_2» від 24.09.2015 року №09 було вирішено (а.с.6,38):

1.Інформацію ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 взято до відома.

2.За спільною згодою обох батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано можливість спілкування батькові з малолітнім сином ОСОБА_4 та брати участь у його вихованні.

3.Дата, час, тривалість та місце спілкування батька з сином визначається за домовленістю батьків.

4.Для підготовки дитини до спілкування з батьком скористатися допомогою психолога.

5.Перші зустрічі проводити у присутності матері дитини, ОСОБА_3 та психолога.

З даного рішення вбачається, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає разом з матірю ОСОБА_3, за адресою: Полтавська обл., селище Семенівка, вулиця Жовтнева, будинок 88.

Окрім того, згідно з Висновком Семенівської районної державної адміністрації від 23.01.2017 року №01-35/2827 щодо визначення способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьком, громадянином ОСОБА_2, (а.с.37):

1.За спільною згодою обох батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано можливість спілкування батькові з малолітнім сином ОСОБА_4 та брати участь у його вихованні.

2.Дата, час, тривалість та місце спілкування батька з сином визначається за домовленістю батьків.

3.Для підготовки дитини до спілкування з батьком скористатися допомогою психолога.

4.Перші зустрічі проводити у присутності матері дитини, ОСОБА_3 та психолога.

Відповідно до ОСОБА_7 обстеження умов проживання від 28.10.2016 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Знамянської РДА ОСОБА_12 та завідуючим сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_13, встановлено, що житло розміщене на 1-му поверсі 2 поверхового будинку, складається з 1-ї кімнати загальною площею 31,20 м2. Кімната вмебльована, в достатній мірі забезпечена засобами гігієни та постільною білизною. Умови проживанні добрі. Наявні усі комунальні зручності, забезпечено необхідною побутовою технікою. Ефективно використовується простір квартири. Об лаштований окремий куточок для проживання дитини. В кімнаті чисто, охайно. На основі оглянутого комісія вважає, що створені умови для проживання дитини (а.с.8).

ОСОБА_7 довідки КЗ «Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Семенівської районної ради від 14.01.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває на «Д» обліку з діагнозом: Логоневроз. Перебував на лікуванні у невропатолога у вересні 2016 року (а.с.44).

Задовольняючи позовні вимоги частково місцевий суд виходив із того, що батьки мають рівні права на виховання сина, та, з урахуванням обставин справи (виникнення конфліктних ситуацій при спілкування батька з сином в присутності ОСОБА_3В.) було встановлено відповідний порядок зустрічей, перші три з яких визначено розпочати у присутності психолога та матері дитини, наступні три у присутності матері, за умови тривалості побачень не менше трьох годин.

Такий висновок місцевого суду не в повній мірі відповідає матеріалам справи та встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

ОСОБА_7 з частинами 1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

ОСОБА_7 ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2011 року позивач ініціював виключення себе із актового запису про народження дитини - сина ОСОБА_6 (а.с.48, 49), проте рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15.06.2012р. у задоволенні вказаного позову відмовлено, оскільки висновком експерта було встановлено, що вірогідність біологічного батьківства позивача щодо дитини ОСОБА_4 не менш як 99,999999%. Даним судовим рішенням також було стягнуто з ОСОБА_2М на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.45-47).

Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші виплати за 2015-2016 роки від 04.11.2016 року №124, заборгованість по аліментах у ОСОБА_2 за вказаний період відсутня (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається та підтверджено показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні в суді першої інстанції, що позивач бажає спілкуватися з сином. Проте, у звязку з своїм проживання та працевлаштуванням у іншій області, не має можливості проводити систематичні зустрічі з сином ОСОБА_6, а тому прохав надати можливість зустрічей у період його відпусток, без обмеження в часі та просторі та без присутності інших осіб.

Також, установлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, зокрема, ОСОБА_3 заперечує проти спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_6 без її участі та участі психолога. Зазначала, що протягом тривалого часу позивач не виявляв бажання у такому спілкуванні, не цікавився станом здоровя сина.

Окрім того, з наявного у матеріалах справи відеозапису подій від 11.09.2016 року, який було надано позивачем, вбачається як позивач заходить до домогосподарства відповідача, ОСОБА_3 виходить з будинку із сином, позивач просить дати дитину попрощатися, при цьому ОСОБА_3 не заперечує у спілкуванні, але відмовляється дати позивачеві взяти сина на руки. Дана розмова відбувається на підвищених тонах, ОСОБА_3 просила позивача не сперечатися, після чого завела сина у будинок (а.с.143).

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (ст.158 СК України). У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

З матеріалів справи вбачається, що для врегулювання даного питання щодо участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 як комісією з питань захисту прав дитини при Семенівській райдержадміністрації було винесено рішення від 24.09.2015 року №09 (а.с.6,38), так і Семенівською районною державною адміністрацією надано висновок від 23.01.2017 року №01-35/2827 (а.с.37):

Даними актами було визначено певний порядок спілкування батька з сином за безпосередньої участі матері дитини (відповідача по справі ОСОБА_3В.). та психолога.

Проте, позивача визначений органом опіки та піклування порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4 його батьком ОСОБА_2М не влаштовує, оскільки змінились обставини, які були підставами для постановлення таких рішень, також позивач вказує на їх формальний характер.

ОСОБА_7 обстеження умов проживання від 28.10.2016 року у позивача ОСОБА_2 умови для проживання добрі, квартира забезпечена необхідними побутовими речами, облаштований окремий куточок для проживання дитини (а.с.8).

Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного із них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач не має психіатричних проблем зі здоровям, не зловживає алкогольними напоями чи наркотичними засобами, є військовослужбовцем, бажає індивідуально спілкуватися з сином без присутності інших осіб, зокрема, і за місцем свого проживання та має таку можливість, що підтверджено ОСОБА_7 обстеження умов проживання від 28.10.2016 року. Окрім того, згідно наданих у судовому засіданні показань сторін, свідків та, як убачається з фото (а.с.141,142), наданих позивачем, ОСОБА_4 почувається дещо некомфортно з ОСОБА_2, що зумовлено недостатністю спілкування та необхідність звикання сина до батька, проте, виглядає щасливим. Також, матеріалами справи установлено, що відповідач чинить перешкоди у такому спілкуванні, при законодавчій визначеності рівності обох батьків щодо прав на виховання дитини, а тому наявні підстави для визначення судом порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6.

Так, враховуючи вік дитини, стан його здоровя, особисту прихильність дитини тощо колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наступного визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дитини - сина ОСОБА_4, який проживає із матір'ю ОСОБА_3, у такий спосіб: у період наданих ОСОБА_2 календарних та/або додаткових відпусток: у дошкільний період побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі і просторі; у шкільний період в період канікул та вихідних від занять у школі днів побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі і просторі, за умови завчасного інформування ОСОБА_2 ОСОБА_3 про період наданих ОСОБА_2 календарних та/або додаткових відпусток.

Матеріалами справи встановлено, в достатній мірі підтверджено належними та допустимими доказами та не заперечується сторонами до справі, що між позивачем та відповідачем склались неприязні стосунки, які можуть негативно вплинути на інтереси та стан здоровя дитини - ОСОБА_4, спровокувати в подальшому формування неприязного ставлення до одного з батьків.

Окрім того, матеріалами справи установлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває на «Д» обліку з діагнозом: «Логоневроз», та перебував на лікуванні у невропатолога у вересні 2016 року (а.с.44).

Також, рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Семенівській райдержадміністрації від 24.09.2015 року №09 та Висновком Семенівської районної державної адміністрації щодо визначення способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьком громадянином ОСОБА_2 від 23.01.2017 року №01-35/2827 визначено при перших побаченнях при спілкуванні батька з сином щодо обовязкової участі психолога, проте, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що до такого спілкування психолог жодного разу не залучався. Окрім того, в поданій апеляційній скарзі позивач зазначає про неможливість залучення психолога, оскільки в селищі Семенівка його знайти неможливо, що утруднить чи зробить неможливим виконання даного рішення в цілому. З іншого боку, відповідачем ОСОБА_3 не надано доказів про можливість залучення психолога (та якого саме) при спілкуванні батька з сином.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про недоцільність залучення до спілкування батька з сином матері дитини та психолога для досягнення максимальної реалізації повноцінного виконання рішення суду та з метою уникнення конфліктних ситуацій, які матимуть негативний вплив на психологічний та емоційний стан малолітнього ОСОБА_4, який має діагноз «Логоневроз», та перебував на лікуванні у невропатолога у вересні 2016 року (а.с.44).

На підставі викладеного колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини рішення третій абзац, а саме: «Перші три побачення розпочати у присутності психолога і матері дитини, надалі проводити їх у присутності матері дитини, та обмежити їх тривалість трьома годинами, якщо батьки дитини не погодять більшої тривалості перших трьох побачень; наступні три розпочати у присутності матері дитини, а їх тривалість та подальшу участь у побаченні матері дитини визначити за взаємною згодою батька і матері дитини, але за умови тривалості побачень не менш як три години».

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги в основному є слушними та такими, що заслуговують на увагу, підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Твердження ОСОБА_2 у скарзі про вихід суду за межі позовних вимог в частині залучення до участі у спілкуванні батька із сином психолога та матері дитини, є безпідставними, оскільки положеннями ч.2 ст.159 СК України встановлено, що в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

ОСОБА_7 з п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ст.ст.316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2017 року, змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення третій абзац, а саме: «Перші три побачення розпочати у присутності психолога і матері дитини, надалі проводити їх у присутності матері дитини, та обмежити їх тривалість трьома годинами, якщо батьки дитини не погодять більшої тривалості перших трьох побачень; наступні три розпочати у присутності матері дитини, а їх тривалість та подальшу участь у побаченні матері дитини визначити за взаємною згодою батька і матері дитини, але за умови тривалості побачень не менш як три години».

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_14

/підпис/ ОСОБА_15

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1