печерський районний суд міста києва
Справа № 757/954/13- ц
У Х В А Л А

07 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Стороженко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою і просить поновити строк на оскарження постанови ВДВС від 29.08.2014р., скасувати не законну постанову державного виконавця Собянінова О.В. від 29.08.2014р., надати йому оригінал втраченого державним виконавцем Собяніновою О.В. виконавчого листа суду від 13.05.2013р. № 757/954/13-ц Печерського суду м. Києва, поновити виконавче провадження і зобов'язати ВДВС Бучанського управління юстиції України виконати законне рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року, згідно виданого виконавчого листа від 13.05.2013.

Скарга підтримана заявником ОСОБА_1 під час її розгляду та обґрунтована наступним. 28.04.2017р., на прийомі у керівника виконавчої служби, заявнику стало відомо що відповідачем винесено постанову від 29.08.2014р., якою рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2013 року, згідно виданого судом виконавчого листа не виконано та начебто повернуто оригінал виконавчого листа стягувачу - що не відповідає дійсності, оскільки він як стягувач не отримував від відповідача вищезазначеної постанови і виконавчого листа, в визначений законом строк, а отримав її копію нарочно лише 28.04.2017р. про що свідчить лист з ВДВС та відповідь з пошти на його запит стосовно цього приводу. З цих поважних причин вважає, що ним був пропущений строк на оскарження даної постанови.Крім цього, винесену постанову вважає не законною, яка підлягає скасуванню, оскільки була порушена ст. 11 закону України «Про виконавче провадження», яка зобов'язує державного виконавця здійснювати всі необхідні заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, розглядати заяви сторін належнім чином.

Виходячи з тексту винесеної постанови в якій зазначено, то начебто майна в боржника не виявлено в рахунок погашення боргу. При цьому державний виконавець цілком ігнорує ч.6 ст.11 закону України «Про виконавче провадження», яка надає йому право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, окрім майна.

Також державний виконавець Собяніна О.В., цілком проігнорувала право надане йому ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», яка надає йому право накласти стягнення на заробітну плату, та інші доходи боржника. Виходячи з вище наведеного державним виконавцем Собяніна О.В.,фактично втратила оригінал виконавчого листа і не було використано всіх можливостей які йому надані чинним законодавством України, не виконані покладені на нього законом обов'язок ,порушені законні права стягувача при розгляді його заяви про стягнення, що призвело на даний час до не виконання законного рішення суду, порушенню і не відновленню законних прав, та нанесених значних матеріальних збитків стягувачу.

Відділ державної виконавчої служби Бучанського управління юстиції свого представника для участі в розгляді скарги не направив, письмових пояснень не подав, про час і місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення заявника(стягувача у виконавчому провадженні), вивчивши додані ним до скарги матеріали, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Під час судового розгляду було з'ясовано, що заявник(стягувач) ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №38350845 та відповідно був обізнаний у здійсненні примусових заходів виконавчого провадження.

29.08.2014 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, копія якої разом з оригіналом виконавчого документу направлена ОСОБА_1

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції Закону станом на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 12 цього ж Закону сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Виходячи з того, що стягувач мав можливість відстежувати дії, рішення державного виконавця під час здійснення ним заходів примусового виконання судового рішення на користь заявника, слід визнати безпідставним твердження про поважність причин пропуску встановлено строку для оскарження постанови про повернення виконавчого документу.

В цьому випадку слід виходити з того, що само по собі отримання стягувачем копії постанови про повернення виконавчого документи лише 28.04.2017, не свідчить про поважність причин пропуску встановленого строку для її оскарження, оскільки стягувач мав можливість дізнатись про порушення свого права шляхом отримання інформації починаючи з 03 червня 2013 року. Проте з 29.08.2014 до 28.04.2017 не здійснив жодної дії.

Вказане свідчить про відсутність поважних причин для поновлення строку на оскарження постанови, а тому подану скаргу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 72,383-385 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

скаргу ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, залишити без розгляду. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня її оглошення.

Суддя Л.І. Цокол