Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/5143/17
Провадження № 2-о/644/150/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Черняка В.Г.,

секретаря судових засідань - Красовської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові, про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини.

Заявник просить встановити факт народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка народилася у м. Єнакієве Донецької області, про що було видане медичне свідоцтво про народження № 1207 від 01.08.2017 р., матір'ю якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Єнакієве Донецької області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Єнакіївським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 10 липня 2013 року. Батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Харкова, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 03.08.1999 року.

В обгрунтуваня заяви, заявник зазначає, що 01 червня 2013 року був зареєстрований шлюб між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 у пордужжя народилась донька. Народження дитини відбувалося на окупованій території України, а саме у м. Єнакієве Донецької області, про що видане медичне свідоцтво про народження № 1207 від 01.08.2017 р. Батьком дитини є заявник ОСОБА_2 Заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області з метою реєстрації дитини. Проте, 15.08.2017 р. він отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини через те, що свідоцтво про медичне народження видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій заяву підтримав, просив суд розглянути справу без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 заявник ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, що зареєстрований 01.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 172.

Заявником надано суду медичне свідоцтво народження № 1207 від 01.08.2017 р. , згідно якого У ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - дівчинка.

15.08.2017 р. за вихідним № 699/1512-04-04 заявник отримав відмову Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові у проведенні державної реєстрації народження дитини через те, що медичне свідоцтво про народження видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Місто Єнакієве Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туреччини» зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявником медичне свідоцтво про народження дитини, та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, 256, 257-1, 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові, про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка народилася у м. Єнакієве Донецької області, про що було видане медичне свідоцтво про народження № 1207 від 01.08.2017 р., матір'ю якої є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Єнакієве Донецької області, громадянка України (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Єнакіївським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 10 липня 2013 року), батьком є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Харкова, громадянин України, (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 03.08.1999 року).

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя: В.Г. Черняк