Справа № 237/5318/16-ц
Провадження № 2/237/1718/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

за участі позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (ОСОБА_5Г.) звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Марїнського районного суду Донецької області від 11.12.2013 року №237/6028/13-ц. Від цього шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2013 року по теперішній час позивач та відповідач проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивач також вказує на те, що донька систематично хворіє на ГРВІ та знаходиться на «Д» обліку. У неї спостерігається гострий обструктивний бронхіт, гострий ринофарингіт, гострий трахеїт, гострий тонзиліт, гострий фарінготрахеобронхіт, гострий фарингіт, лімфаденіт. На підставі ультразвукового досліджння ОСОБА_6 було втсановлено діагноз функціональний розлад біліарного тракту по біліарному типу.

Крім того, лікарями було виявлено плоско-вальгусну деформацію стоп, функціональну дислалію (розлад мовлення), міотоничний синдром (нервово-м'язовий розлад), початкову стадію карієсу. Усі хвороби дитини підтверджуються записами у медичній картці, направленнями на обстеження та лікування.

Після розірвання шлюбу Відповідач жодного разу не намагався отримати інформації щодо стану здоровя своєї доньки, хоча знав, що дитина з самого народження часто хворіє та у звязку з хворобою потребує посиленого харчування та постійного медичного догляду, але коштів на забезпечення додаткових витрат на утримання дитини не надавав.

За 2013-2016 роки позивач витратила на оздоровлення дитини 88078,79 грн., при цьому домовленості щодо сплати додаткових витрат на оздоровлення дитини між сторонами по справі досягнуто не було.

З зазначених підстав ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_4 понесені нею додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_6, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, 26 750,60 грн., та у подальшому 750 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення із позовом до суду до досягнення дитиною повноліття та покласти судові витрати по справі на відповідача.

В судове засідання зявився позива та представник позивача, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

В судове засідання зявився представник відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 11.12.2013 року №237/6028/13-ц було розірвано щлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, копія рішення додана до цивільного позову.

Від цього шлюбу сторони мють малолітню доньку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 21.06.2011 року серії 1-НО №400503, копія якого міститься у матеріалах справи.

Зі змісту рішення про розірвання шлюбу вбачається, що сторони разом не проживають з червня 2013 року.

Позивач суду пояснила, що по теперішній час сторони проживають окремо, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу додаткових витрат батьків на малолітню дитину.

Відповідно до ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків з якого присуджені аліменти на дитину, або до кого вимога не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, тощо).

У даній справі предмет доказування є наявність потреб на додаткове забезпечення дитини, повязаних зі станом здоровя дитини та наявність відповідних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи згідно із ч. 1 ст. 64 ЦПК України.

У судовому засіданні 24.04.2017 року позивач суду надала оригінал амбулаторної карти ОСОБА_6 та лікарські висновки, що містять записи про її захворювання та призначене лікування, копії яких додавались до цивільного позову.

За даними амбулаторної карти ОСОБА_6 систематично хворіє на ГРВІ, їй діагностували гострий обструктивний бронхіт, гострий ринофарингіт, гострий трахеїт, гострий тонзиліт, гострий фарінготрахеобронхіт, гострий фарингіт, лімфаденіт, що підтверджується записами лікарів від 26.09.2013 року, від 11.01.2014 року, від 09.06.2014 року, від 16.07.2014 року, від 22.09.2014 року, від 29.09.2014 року, від 09.10.2014 року, від 13.10.2014 року, від 17.10.2014 року, від 20.12.2014 року, від 27.02.2015 року, від 21.04.2015 року, від 23.04.2015 року, від 23.04.2015 року, від 13.06.2015 року, від 26.06.2015 року, від 04.12.2015 року, від 04.09.2015 року, від 05.09.2015 року, від 08.09.2015 року, від 26.09.2015 року, від 28.09.2015 року, від 30.09.2015 року, від 03.10.2015 року, від 02.12.2015 року, від 10.12.2015 року, від 17.12.2015 року, від 28.12.2015 року, від 27.01.2016 року, від 05.02.2016 року, від 25.02.2016 року, від 02.03.2016 року, від 12.03.2016 року, від 21.03.2016 року, від 25.04.2016 року, від 05.05.2016 року, від 10.05.2016 року, від 15.05.2016 року, від 21.06.2016 року, від 01.07.2016 року, від 18.09.2016 року, від 15.11.2016 року, від 18.11.2016 року.

Також ОСОБА_6 згідно із записами в амбулаторній карті від 22.10.2014 року взята на «Д» облік, від 03.02.2016 року встановлено синдром функціонального абдомінального болю, записом дитячого гастроентеролога від 02.02.2016 року - функціональний розлад біліарного тракту по біліарному типу, записом логопеда від 15.12.2015 року - функціональну дислалію (розлад мовлення), записом невропотолога від 03.10.2016 року - міотонічний синдром.

Згідно із висновком УЗД від 24.01.2016 року у ОСОБА_6 було виявлено ехопризнаки дискінезії жовчного міхура по гіпомоторному типу.

Крім того, у ОСОБА_6 було виявлено плоско-вальгусну деформацію стоп, що підтверджується довідкою лікаря ортопеда-травматолога МЦ «Медикал екслюзив» від 03.02.2016 року. На виконання рекомендацій лікарів позивач понесла витрати витрати на придбання медичної техніки.

Актами ПП «Стоматологічний центр «Металокераміка» від 06.03.2016 року №8, від 22.10.2016 року №36 підтверджено наявність захворювання на карієс та його лікування.

Консультативними висновками МЦ «Діасервіс» від 02.12.2016 року та від 06.12.2016 року також підтверджується захворювання ОСОБА_6 на ГРВІ, фаринготрахеїт, лімфоденіт та призначення відповідного лікування.

Довідками Лікарської консультативної комісії №1 Центру первинної медико-санитарної допомоги Марїнського району №46, №49, №79 встановлена потреба дитини у домашньому догляді з 09.06.2014 року по 09.06.2017 року.

У звязку з наявністю у дитини певних захворювань лікарями призначено медикаментозне лікування, про що містяться відповідні позначки в історії лікування або виписані рецепти.

На підтвердження понесених додаткових витрат на утримання дитини, повязаних із її хворобами, а саме їх лікуванням та проведенням обстежень, позивач суду надала відповідні фіскальні та товарні чеки, акти проведених робіт, результати лабароторних досліджень.

Однак представник відповідача в судовому засіданні вказала, що не погоджується з розрахунками додаткових витрат, тобто щодо суми нарахованої до сплати.

В судовому засіданні 02.08.2017 року суд поставив на обговорення питання щодо можливості призначення експертизи з питань правильності здійснення медичних призначень та економічну експертизу щодо співставлення медичних призначень та придбаних ліків, за наданими до суду чеками.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, оскільки у суду відсутні спеціальні знання, які б дали можливість здійснити контррозрахунки витрачених позивачем коштів на медикаментозне лікування дитини та правильність медичних призначень, а позивач в судовому засіданні заперечив проти призначення експертного дослідження, то суд не може самостійно прийти до висновку про обґрунтованість суми грошових витрат, понесених позивачем.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 141, 180, 185 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 02.08.17 року