Справа № 428/7604/17
Провадження №2/428/2133/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на квартиру та зняття заборони відчуження ,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на квартиру та зняття заборони відчуження, мотивуючи вимоги тим, що 06.04.1996р. між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання. Згідно даного договору позивач ОСОБА_2 передає у власність відповідачу ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (раніше Парижської комуни), а відповідач ОСОБА_3 зобовязується довічно повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою. Позивач ОСОБА_2 зі свого боку передала у власність відповідачу ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_3 після укладення договору довічного утримання якийсь період забезпечувала утриманням та доглядом, а потім поступово перестала виконувати взяті на себе зобовязання. У звязку з чим ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з проханням розірвати договір довічного утримання у добровільному порядку. Проте, ОСОБА_3 розірвати зазначений договір у нотаріуса не забажала. Саме тому договір довічного утримання від 06.04.1996р. повинен бути розірваний на підставі рішення суду, оскільки відповідачем не вчиняється жодної дії щодо виконання його умов. Позивач ОСОБА_2 зверталася до державного нотаріуса з метою розірвання договору довічного утримання у добровільному порядку, але нотаріус відмовив їй у звязку з тим, що по перше сторони повинні обидві прийти до нотаріуса, по-друге всі нотаріальні справи 1996р. передані в Луганській обласний архів, а у звязку з діями антитерористичної операції на Сході України, Луганський архів переїхав до м. Сєвєродонецька Луганської області, проте всі документи знаходяться у м. Луганську і тому доступу до них на даний час немає. Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру створює обєктивні перешкоди для реалізації прав власника. Крім того, у звязку з посвідченням договору довічного утримання від 06.04.1996р., старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 накладена заборона відчуження вказаної в договорі квартири АДРЕСА_3, яка до припинення договору довічного утримання належала ОСОБА_2 Зазначена заборона зареєстрована в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10 від 06.04.1996р. Тому, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом і просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений 06.04.1996р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстр. за №2142; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_4; зняти заборону відчуження з квартири АДРЕСА_5 (Парижської комуни) в м. Сєвєродонецьку Луганської області, накладену старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстр. №10.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із договору довічного утримання та мають регулюватися положеннями глави 57 ЦК України.

Відповідно до положень ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст.745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За приписами ст.746 вказаного Кодексу, сторонами в договорі довічного утримання (догляду), а саме відчужувачем, може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я, а набувачем - повнолітня дієздатна фізична особа, що має місце у даному спорі.

З матеріалів справи видно, що 06.04.1996р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, який зареєстровано в реєстрі за №2142, та посвідчено старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 Згідно умов даного договору, ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 належну їй на праві приватної власності квартиру, розташовану в м. Сєвєродонецьку по вул. Федоренка (Парижської комуни)АДРЕСА_6, а ОСОБА_3 зобовязується довічно повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 не має можливості отримати правовстановлюючі документи на спірну квартиру та зняти обтяження, яке накладене 06.04.1996р. старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, у зв'язку з посвідченням договору довічного утримання, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 10 від 06.04.1996р., що змусило позивача ОСОБА_2 звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження жилого будинку (квартири), у встановленому порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору.

06.04.1996р. старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у зв'язку з посвідченням договору довічного утримання накладена заборона відчуження вказаної в договорі квартири за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка (Парижської комуни)АДРЕСА_7, яка до припинення договору довічного утримання належала ОСОБА_2, що підтверджується копією договору довічного утримання від 06.04.1996р.

Відповідно до п.27 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Відповідно ст.73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження, в тому числі, при посвідченні договору довічного утримання.

Згідно з п.5.1 глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, а також за рішенням суду.

При цьому, положеннями п.1 ч.1 ст.755 ЦК України встановлено, що договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч.1 ст.756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Частина 1 ст.317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, ч. 2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Взяті на себе за договором довічного утримання зобовязання відповідач належним чином не виконувала. Доказів того, що договір довічного утримання виконувався та надавалась допомога в повному розмірі, указаному в договорі, матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевказаних правових норм, враховуючи розірвання договору довічного утримання, який був підставою для накладення заборони на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_8 (Паріжської комуни) у м. Сєвєродонецьку, суд вважає позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на квартиру та зняття заборони відчуження обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 317, 319 , 321, 653, 744, 755, 756 ЦК України , суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності на квартиру та зняття заборони відчуження, задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 06.04.1996р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2142.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_9 (Парижської комуни) у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Зняти заборону відчуження з квартири АДРЕСА_10 (Парижської комуни) у м. Сєвєродонецьку Луганської області, накладену старшим державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстр.№10

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя