Справа №173/834/17
Провадження №2/173/551/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Зубачевській О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, згідно якої просить визнати за ним право власності на присадибну по вул. Затишній (раніше Будьонного), 1 в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 23.04.2013 року

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 23 квітня 2013 року померла ОСОБА_3, яка була його тіткою і постійно мешкала та була зареєстрована: по вул. Будьонного. 1 в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Померлою було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_4, 17.07.2012 року за реєстровим № 499. Зазначеним заповітом його та його матір ОСОБА_5 призначено спадкоємцями майна ОСОБА_3

Інших спадкоємців, як за законом, а також передбачених ст.. 1241 ЦК України, які мають на обов'язкову частку у спадщині немає.

ОСОБА_5, відмовилась від спадщини за заповітом на його користь та не заперечувала проти видачі свідоцтва про право на спадщину на його ім'я. Про що вона вказала в своїй заяві до приватного нотаріуса ОСОБА_4, зазначивши, що до її відома доведено положення чинного законодавства України стосовно того, що прийняття спадщини і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна.

Однак, при складанні заповіту було упущено той факт, що земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок, перебувала у власності ОСОБА_3, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку.

21.01.2017 він отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. розташований на вул. Затишній (Будьонного) , 1 в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Але не отримав свідоцтва про право на спадщину на присадибну земельну ділянку, так як дане майно не охоплене заповітом.

Видати свідоцтво про справо на дану земельну ділянку нотаріус не має можливості, так як відсутні документи, що підтверджують фат родинних відносин, між ним та померлою ОСОБА_3, та на те, що присадибна земельна ділянка, яка за життя була приватизована померлою не охоплена заповітом, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач - представник ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надала.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 23 квітня 2013 року померла ОСОБА_3, яка постійно мешкала та була зареєстрована: по вул. Будьонного. 1 в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть..

Померлою було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_4, 17.07.2012 року за реєстровим № 499. Зазначеним заповітом заявник та його матит ОСОБА_5 призначені спадкоємцями майна ОСОБА_3

Інших спадкоємців, як за законом, а також передбачених ст.. 1241 ЦК України, які мають на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5, відмовилась від спадщини за заповітом на користь заявника та не заперечувала проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я заявника, що підтверджується в складеній нею заяві до приватного нотаріуса ОСОБА_4, в якій також зазначено, що до її відома доведено положення чинного законодавства України стосовно того, що прийняття спадщини і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна.

Однак при складанні заповіту було упущено той факт, що земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок, була приватизована та перебувала у власності ОСОБА_3, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку.

21.01.2017 заявник отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на вул.. Затишній (раніше Будьонного), 1 в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Але не отримав свідоцтва про право на спадщину на присадибну земельну ділянку, так як дане майно не охоплене заповітом.

Видати заявнику свідоцтво про справо на спадщину на дану земельну ділянку нотаріус не має можливості, так як відсутні документи, що підтверджують фат родинних відносин, між ним та померлою ОСОБА_3, а також, що присадибна земельна ділянка не охоплена зповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв'язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщин и або її частини.

Зі змісту наданого суду заповіту, вбачається, що померла ОСОБА_3, зробила розпорядження на випадок своєї смерті на будинок, що розташований по вул. Затишній (раніше Будьонного), 1 в с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який заповіла ОСОБА_5, але остання відмовилась від спадщини на користь свого сина позивача ОСОБА_1, що підтверджується наданою нею заявою до приватного нотаріуса. Який успадкував даний будинок та отримав свідоцтво про право на спадщин.

Але при оформленні спадкових прав позивача було з'ясовано, що спадкодавець за життя приватизувала належну їй присадибну земельну ділянку, але в заповіті її не зазначила.

За даних обставин на присадибну земельну ділянку відкрилась спадщина за законом, відповідно до ст. 1236, 1258 ЦК України.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України позивач відноситься до п'ятої черги спадкоємців. Факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_3Ф,. встановлений рішенням суду від 08.09.2017 року і доказуванню не підлягає згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Позивач реалізував свої спадкові права звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса відповідно до ст. 1269 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку (пай) площею 0.1093 га., кадастровий номер 020140038 розташованої за адресою с. Пушкарівка вул. Затишна (колишня Будьонного),1 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3, померлої 23.04.2013 року

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 712 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючим за адресою:с. Пушкарівка вул. 18 з'їзду ВЛКСМ, 40 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку (пай) площею 0.1093 га., кадастровий номер 020140038 розташованої за адресою с. Пушкарівка вул. Затишна (колишня Будьонного),1 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3, померлої 23.04.2013 року.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 712 грн., покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М