Справа № 592/8306/15-ц
Провадження № 8/592/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

13.03.2017 р. ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами (а.с. 106-108), посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Свою заяву обґрунтовує тим, що 29.09.2015 р. Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення по справі № 592/8306/15-ц. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008р. та додаткової угоди №1 від 24.02.2011р. ОСОБА_5 отримала кредит у ПАТ КБ «Надра» у розмірі 21000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,99 % на рік. Згідно договору поруки від 28.08.2008 р. ОСОБА_3 поручилась за виконання зобовязання ОСОБА_4 згідно договору №10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008р. та додаткової угоди №1 від 24.02.2011р. Заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим процентам боржником у встановлені строки не була сплачена і станом на 04.08.2015р. становила 20620,67 доларів США. Заочним рішенням суду стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» суму заборгованості по кредитному договору № №10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008 р. та додатковою угодою від 24.02.2011 р. станом на 14.08.2015 р. у розмірі 455 210 грн. 93 коп. Вказує, що вона поручалася за виконання позичальником зобов'язань лише за кредитним договором №10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008 р. Про наявність будь-яких додаткових угод їй на момент ухвалення рішення не було і не могло були відомо. Про наявність додаткової угоди стало відомо після ухвалення рішення та ознайомлення з матеріалами справи. Вона зверталася до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення, проте їй було відмовлено. На підставі того, що між банком та позичальником було укладено додаткову угоду, якою погоджено вже нові умови, якими обсяг відповідальності поручителя збільшено без її згоди, зверталася до суду за захистом своїх прав шляхом визнання договору поруки припиненим. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.05.2016 р. їй у задоволенні позову про визнання договору поруки припиненим відмовлено, у зв'язку з тим, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 р. за її позовом визнано припиненою поруку за договором поруки від 28.08.2008 р., укладеного на забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору № 10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008р. укладеним ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_4 Рішенням суду встановлено, що додатковою угодою від 24.02.2011 р. до кредитного договору та додатками №1 та №2 до неї, укладеними без згоди поручителя, збільшено обсяг відповідальності позичальника, що призвело до збільшення розміру відповідальності поручителя, на що остання не давала згоди. Саме з моменту, коли банк і позичальник уклали Додаткову угоду 24.02.2011 р., якою збільшили обсяг відповідальності поручителя без її згоди і пов'язана наявність підстав для припинення поруки. На момент ухвалення рішення 29.09.2015 р. її порука уже припинилася, перестала існувати, тобто ця обставина існувала в об'єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, а рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 р. її лише встановлено. Повний текст рішення отримала 14.02.2017 р., воно є доказом обставин на які посилається, просить суд скасувати рішення і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову відносно ОСОБА_3

У судовому представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала і просила задовольнити. Зазначила, що порука ОСОБА_3 припинилася у звязку з збільшенням обсягу відповідальності за додатковою угодою від 24.02.2011 р., про існування цієї угоди дізналася після ознайомлення з рішенням суду, після чого звернулася з позовом про визнання поруки припиненою. Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 р. підтверджено факт припинення поруки.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечувала. Суду зазначила, що заявник як на підставу нововиявлених обставин посилається на рішення Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 p., яким визнано припиненою поруку ОСОБА_3 Підставою для прийняття такого рішення суд зазначив те, що додатковою угодою до кредитного договору та додатками № 1 та № 2 до неї, укладеними без згоди поручителя, збільшено обсяг відповідальності позичальника, що призвело до збільшення розміру відповідальності позичальника та призвело до збільшення розміру відповідальності поручителя, на що остання не надавала згоди. У заяві про перегляд заочного рішення вказано, що заявнику стало відомо про наявність додаткової угоди до кредитного договору від 24.02.2011 р. після ознайомлення з матеріалами справи, коли рішення було вже ухвалено і вона зверталася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, проте їй було відмовлено. Представник сам зазначає, що про існування додаткової угоди до кредитного договору від 24.02.2011 р. ОСОБА_3 стало відомо вже після ознайомлення з матеріалами справи та на час подачі заяви про перегляд заочного рішення. Тобто 15.10.2015 р. ОСОБА_3 вже було відомо про існування додаткової угоди до кредитного договору від 24.02.2011 р. Крім того, 04.12.2015 р. представником ОСОБА_6 подавався позов про визнання договору поруки припиненим, і як на підставу позову знову було посилання на додаткову угоду від 24.02.2011 р., укладену між банком та ОСОБА_4 Вважає, що рішення Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 р. та встановлені ним обставинами, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Суд заслухавши представників заявника і позивача, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи дійшов висновків, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вичерпний перелік підстав для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачений ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у пунктах 3, 4, 7 постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 р. № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Таким чином, при зверненні до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заявнику необхідно довести як те, що він не знав про такі обставини, так і те, що він не міг про них знати.

Судом встановлено такі обставини.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.09.2015 р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» суму заборгованості по кредитному договору № 10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008 р. та додатковою угодою №1 від 24.02.2011 р., станом на 04.08.2015 р. в розмірі 455210 грн. 93 коп., що становило 20620,67 доларів США і складалася: заборгованість по тілу кредиту 19281,10 доларів США, по відсотках 1339,57 доларів США, пеня 205,76 доларів США, штраф 134,14 доларів США (а.с. 48 - 49).

Вказане рішення суду ОСОБА_3 отримала 08.10.2016 р. (а.с. 52), проте з заявою про перегляд заочного рішення чи його оскарженням в апеляційному порядку не зверталася.

16.12.2015 р. ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про скасування заочного рішення (а.с. 96).

14.12.2015 р. ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Комерційний банк «Надра»», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим (а.с. 91).

Як на підставу зазначеного позову представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 посилався на збільшення обсягу відповідальності поручителя на підставі Додаткової угоди № 1 (а.с. 156 159).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2016 р., зміненого рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26.05.2016 р. у задоволенні позову відмовлено (а.с. 110 - 111).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 р. визнано припиненою поруку ОСОБА_3 за договором поруки від 28.08.2008 р., укладеного на забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору № 10/2008/НОМЕР_1 від 28.08.2008 р., укладеного ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_4 (а.с. 112 113).

Рішенням суду встановлено, що укладенням додаткової угоди № 1 від 24.02.2011 р. до кредитного договору сторонами кредитного зобовязання погоджено збільшення обсягу такого зобовязання без згоди поручителя, збільшено обсяг відповідальності позичальника, що призвело до збільшення розміру відповідальності поручителя, на що остання не давала згоди.

У своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 посилається на те, що на момент винесення рішення суду від 29.09.2015 р. порука ОСОБА_3 вже припинилася, перестала існувати у звязку зі збільшенням обсягу відповідальності поручителя без її згоди, а вищевказаним рішенням Апеляційного суду Сумської області від 02.02.2017 р. ці обставини було лише встановлено.

Наведена заявником обставина щодо припинення поруки на момент ухвалення рішення суду не є нововиявленою, оскільки підстави її виникнення були відомі заявнику, зокрема про наявність додаткових угод вказано у рішенні суду від 29.09.2015 р. ОСОБА_3 заяву про перегляд заочного рішення не подавала та не оскаржувала рішення суду в апеляційному порядку, хоча будучи стороною у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, не була позбавлена можливості скористатися своїм правом на подання доказів у разі заперечення проти позову. Для доведення факту припинення поруки як заперечення відповідача на позов про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлення даного факту судовим рішенням не потребується.

У постанові Верховного Суду України від 21.11.2012 р. по справі № 6-134цс12 міститься висновок про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого частиною першою статті 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 цього Кодексу. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі частини першої статті 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги суд може розглядати у разі наявності відповідного спору.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З огляду на визначений статтею 129 Конституції України принцип обов'язковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішенням суду законної сили, а також на зміст статей 553, 559 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що у разі, якщо є судове рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором та відмову в задоволенні позову поручителя про визнання недійсним договору поруки, в якому судом розглядалося питання дійсності договору поруки, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення справи про припинення поруки суду необхідно враховувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 03.02.2016 р. по справі № 6-2017цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відтак, суд дійшов висновку, що наведені в заяві доводи є необґрунтованими, заявником не доведено, що вона не знала про обставини, які на її думку є нововиявленими і не могла про них знати, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 361, 365 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.М. Косолап