Справа № 513/85/17
Провадження № 2/513/267/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача вказуючи, що 25 квітня 2006 року уклав з ОСОБА_1 кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 2600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36 відсотків за користування кредитними коштами на рік, на суму залишку заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки.

Згідно з Правилами користування платіжними картками та Умовами надання банківських послуг, укладений між сторонами договір є кредитним договором. За умовами договору відповідач зобовязана щомісяця сплачувати позивачу платежі, передбачені умовами договору. Однак, ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість у розмірі 29623,29 гривень. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує зобов'язання за договором, не повертає банку кредитні кошти, позивач просив стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 29623,29 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності в межах наданих йому повноважень, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, під час розгляду справи позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк ... (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Ст. 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно копії договору від 25 квітня 2006 року, ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк уклали кредитний договір, за яким позичальник отримала у банку кредитні кошти у розмірі 2600 гривень (а.с. 7-18).

Пунктом 2 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності.

ОСОБА_1 було надано кредитні картки: 590535, дата відкриття - 25.04.2006; 058183, дата відкриття - 11.07.2012, що підтверджується довідкою "Приватбанк" (а.с. 53).

Вимогами ст. 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або стандартних формах, який може бути лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позичальник ОСОБА_1 висловила свою згоду про укладання кредитного договору саме у вигляді Заяви позичальника та Умов і Правил надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

Пунктами 6.5; 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що відповідач зобовязана погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку, відповідач зобовязана повернути банку кредит та сплатити винагороду.

З особового рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 прийняті на себе зобовязання за договором не виконала, станом на 30 листопада 2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 29623,29 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 1825,17 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 22461,30 гривень; заборгованість по штрафам 1886,82 гривень (а.с. 4-6).

Судом встановлено, що відповідач порушила умови кредитного договору, не сплачує належні платежі, ухиляється від повернення банку кредитних коштів, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 29623 гривні 29 копійок.

На підставі ч.1 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, ОСОБА_1 повинна сплатити публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 543, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк, заборгованість за кредитним договором б/н від 25 квітня 2006 року у розмірі 29623 (двадцять дев'ять тисяч шістсот двадцять три) гривні 29 копійок, судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар