Справа № 219/1914/17
Провадження № 2/219/1793/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 15.07.2006р. між ним та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу є неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, 04.03.2014р.н.

З грудня 2016р. між нею та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що причиною припинення сімейно-шлюбних відносин є те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, що приводило до взаємного непорозуміння та втрати почуттів, спора про дітей та майно не має, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати стягнути з відповідача на її користь.

У судове засідання позивач не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Харченко», тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.

У судове засідання відповідач не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, надав суду заява, в якій позовні вимоги визнав та просить розглянути справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, сторони одружені з 15.07.2006 року (а.с.3), мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, 04.03.2014р.н. (а.с.5), сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинені з грудня 2016р., спільне господарство не ведуть, суперечки про дітей та майно немає. Крім того, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи взаємини між сторонами, суд за клопотанням відповідача надав подружжю строк для примирення тривалістю два місяця, зупинивши провадження у справі. Після спливу зазначеного строку та відновлення провадження у справі позивач категорично заперечувала можливість збереження шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що примирення між ними неможливе.

За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер.

За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб, укладений між сторонами, слід розірвати.

Приймаючи таке рішення, судом враховано, що стороною відповідача не надано жодних належних доказів неможливості розірвання шлюбу. Також, в дійсному провадженні ні позивачем ні відповідачем не були заявлені вимоги щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дітей.

Керуючись ст.ст. 5,6,10,82,88, 107,208,215 ЦПК України, і на підставі ст.ст.24,104,110,111, 112 Сімейного кодексу України, суд-.

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, за актовим записом № 274.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Харченко».

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А.Радченко