Справа № 464/9160/16-ц
пр.№ 2/464/929/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «АКБ «Львів», третя особа: ОСОБА_3 про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 25083766 від 06.10.2015 17:27:21 державного реєстратора Філюка С.П. Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ АКБ «Львів»; скасувати записи державного реєстратора реєстраційної служби Львівського МУЮ ОСОБА_5 про право власності №11511072 та №11509957 про реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ АКБ «Львів»; поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об'єкти нерухомого майна, житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1, що передували скасованим записам.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ АКБ «Львів» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого нерухоме майно, половина якого належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 26.07.2010р., а саме будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заг. площею 468 кв.м., а також земельна ділянка площею 0,00930 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за тією ж адресою, було передано в іпотеку для забезпечення зобов'язань ПП «Топ Мотор Сервіс» по кредитних договорах №6 від 30.01.2008 року та №2008S0041 від 05 лютого 2008 року. Позивачка довідалася, що право власності на належне ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нерухоме майно неправомірно було зареєстроване за ПАТ АКБ «Львів» на підставі зазначеного договору іпотеки, номер 382 від 12.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Гриник І.Ю. Відповідно до приписів ст.35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель повинен був надсилати іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Пунктом 7.2.3. Договору іпотеки від 12.05.2011р. визначено, що іпотекодержатель має право набути у власність предмет іпотеки на наступний день після спливу строку усунення порушень основного зобов'язання, вказаного в письмовій вимозі, надісланій боржнику та іпотекодавцям. Враховуючи, що під час реєстрації права власності державному реєстратору відповідно до вимог чинного законодавства подаються не тільки копії письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, а й документи, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги, позивач вважає, що державним реєстратором безпідставно було зареєстровано право власності за ПАТ АКБ «Львів», оскільки жодних вимог від ПАТ АКБ «Львів» про усунення порушень умов договору іпотеки від 12.05.2011р. ОСОБА_1 не отримувала, а отже іпотекодержатель не міг надати для реєстрації підтвердження спливу 30-ти денного строку на усунення порушень. Враховуючи, що ПАТ АБК «Львів» не було дотримано Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державний реєстратор безпідставно зареєстрував права власності ПАТ АКБ «Львів» на спірне нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні позов та подані до нього додаткові пояснення підтримав, надав пояснення аналогічні їх змісту, зазначивши, що при реєстрації права власності ПАТ АКБ «Львів» не надав належних доказів підтвердження отримання листів -вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3, крім того надані банком листи-вимоги за своєю суттю не є листами вимогами про усунення порушень, а є листами про дострокове виконання зобов'язань, що суперечить приписам ст.35 Закону України «Про іпотеку», просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, проте направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, проти позову заперечив, а відтак, суд вважає за можливо здійснювати розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Представник Міністерства юстиції України в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки на даний час працівники Міністерства юстиції України не мають доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно та не зможуть внести відповідних змін щодо права власності на спірне майно.

Представники відповідача ПАТ АКБ «Львів» в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених у письмовому запереченні, надали вичерпний перелік документів, який був поданий ними реєстратору до заяви про реєстрацію оспорюваного права власності, а також копію реєстру поштових відправлень та відповідну квитанцію, просили відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а відтак суд вважає за можливо здійснювати розгляд справи у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні її обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цивільним процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що до моменту прийняття у власність ПАТ АКБ «Львів» житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заг. площею 468 кв.м. та земельної ділянки площею 0,00930 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за тією ж адресою, зазначене майно належало позивачу та третій особі - ОСОБА_7 на праві власності, відповідно до свідоцтв про право власності НОМЕР_4 від 11.02.2005р., №081487 від 11.02.2005р. та державного акту серії НОМЕР_3 від 30.05.2006 року.

12 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ АКБ «Львів» було укладено договір іпотеки, відповідно до якого нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, заг. площею 468 кв.м., а також земельна ділянка площею 0,00930 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за тією ж адресою, було передано в іпотеку для забезпечення зобов'язань ПП «Топ Мотор Сервіс» по кредитних договорах №6 від 30.01.2008 року та №2008S0041 від 05 лютого 2008 року.

Пунктом 7.2.3. Договору іпотеки від 12.05.2011р. визначено, що іпотекодержатель має право набути у власність предмет іпотеки на наступний день після спливу строку усунення порушень основного зобов'язання, вказаного в письмовій вимозі, надісланій боржнику та іпотекодавцям - майновим поручителям згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п. 6.3. цього договору і якщо в цей час вказані порушення не будуть усунені.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За приписами ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; .. інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 16 цього Закону; 6) надання витягів з державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. У відповідності до ч.3 ст.17 вищевказаного Закону, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (далі - Порядок №868) передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Згідно із ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Під час подачі документів ПАТ АКБ «Львів» державному реєстратору було надано листи-вимоги №153/0-12 та №158/0-12 від 11.03.2013 року, в якості доказів підтвердження надсилання іпотекодавцеві вимоги про усунення порушень.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимоги про усунення порушень за іпотечним договором, ПАТ АКБ «Львів» було подано до заяви про реєстрацію права власності на іпотечне майно повідомлення УДППЗ «Украпошта» про вручення рекомендованого поштового відправлення за формою №119, в котрому додатково в невстановленому місці зазначено цифри 153/0-12, та 158/-12 та копію реєстру поштових відправлені з квитанцією.

Суд вважає, що дане повідомлення є таким, що складене з порушенням вимог спеціальних нормативних актів та жодним чином не підтверджує факту надсилання та отримання позивачем та третьою особою вимоги про усунення порушення, оскільки належним доказом надсилання конкретного документу засобами зв'язку через УДППЗ «Укрпошта» є виключно цінний лист з описом вкладення разом з розрахунковим документом. Відповідно до Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом УДППЗ «Укрпошта» від 12.05.2006р. №211, приймаючи поштове відправлення з повідомленням про вручення, працівник зв'язку повинен перевірити на відправленні напис «З повідомленням» та правильність заповнення бланка за ф.119 та не перевіряє вміст поштового повідомлення та не засвідчує його відповідність відомостям зазначеним на повідомленні. З наданих документів не вбачається, що саме ці листи-вимоги були направлені та відповідно отримані ОСОБА_1 та ОСОБА_3

В судовому засіданні ПАТ АКБ «Львів» не було надано жодних інших доказів на підтвердження отримання позивачем вимоги про усунення порушень за іпотечним договором.

Відповідно до договору іпотеки, а саме п. 7.2.3. вказано, що сторони дійшли згоди про те, що Іпотекодержатель має право набути у власність предмет іпотеки на наступний день після спливу строку на усунення порушень Основного зобов'язання, вказаного в письмовій вимозі надісланій Боржнику згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку». Судом встановлено, та не спростовано відповідачем ПАТ АКБ «Львів», що для реєстрації права власності предмету іпотеки банком надавались листи-вимоги №153/0-12 та 158/0-12 від 11.03.2013 року на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які за своєю суттю не є листами вимогами про усунення порушень, а є листами про дострокове виконання зобов'язань. Тобто ПАТ АКБ «Львів» вимагав від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 достроково повністю погасити заборгованість по кредитним договорам, а не усунути порушення щодо сплати лише простроченої заборгованості.

Державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюком С.П. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:25083766 від 06.10.2015 17:27:21 та проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ АКБ «Львів».

На підставі зазначено рішення, Державним реєстратором реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Загарією В.О. було зроблено записи про право власності №11511072 та №11509957 про реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ АКБ «Львів».

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже в судовому засіданні відповідачами доказово не спростовано твердження позивача стосовно відсутності у реєстратора при реєстрації оспорюваного права власності за банком належних доказів одержання повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст.321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

За правилами п.1 частини першої ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи наведене суду, суд приходить до висновку, що рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ АКБ «Львів» є незаконними, винесеними з порушенням вимог чинного законодавства, а отже підлягають скасуванню.

Позовна вимога, щодо поновлення відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об'єкти нерухомого майна, житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою АДРЕСА_1, що передували скасованим записам, є похідною, тому така також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 25083766 від 06.10.2015 державного реєстратора Філюка Сергія Петровича Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів».

Скасувати записи державного реєстратора реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Загарії Вікторії Олегівни про право власності №11511072 та №11509957 про реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів».

Поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об'єкти нерухомого майна, житловий будинок загальною площею 468 кв.м. та земельну ділянку площею 0,093 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що передували скасованим записам.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий: