Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/871/17-ц
Провадження № 2/376/483/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі - Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: комісія з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що з 25.06.2011 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 27.09.2012 року, шлюб між сторонами розірвано.

Після припинення шлюбно-сімейних відносин син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати з позивачем.

ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не відвідує сина. Малолітній ОСОБА_3 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Висновком комісії з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області від 16.03.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухилянням від виконання своїх обов'язків по вихованню до дитини.

З урахуванням наведеного, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав та обставин, наведених вище.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що вимоги є безпідставними, оскільки позивач забороняє спілкуватися з сином. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Сквирської РДА від 22.02.2012 року способом його участі у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено періодичні зустрічі з дитиною у вихідні та святкові дні в присутності позивача, проте він не скористався своїм правом. При цьому не заперечив, що не відвідує місцеву поліклініку, де прикріплений син, та дитячий садочок і не спілкується з вихователями. Перешкод для цього він не має. Окрім того підтвердив, що має заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі понад 7000 грн.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухилянням від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню до дитини.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що позивач з 25.06.2011 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.6)

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно рішення Сквирського районного суду Київської області від 27.09.2012 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

Після припинення шлюбно-сімейних відносин син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати з позивачем (а.с.10).

Висновком комісії з питань захисту прав дитини Сквирської РДА від 22.02.2012 року способом участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено періодичні зустрічі з дитиною у вихідні та святкові дні в присутності позивача, проте відповідач не скористався своїм правом (а.с.44).

ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавиться станом здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, не бере участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не відвідує сина. Малолітній ОСОБА_3 проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с.9,12-15, 62).

Висновком комісії з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області від 16.03.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з ухилянням від виконання своїх обов'язків по вихованню до дитини (а.с.16).

ОСОБА_2 станом на 01.06.2017 року має заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 7505,53 грн. (а.с.30-31,61,63).

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 показав, що він хрещений батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач не цікавиться станом здоров'я дитини, фізичним та духовним розвитком, не бере участь у вихованні дитини, не відвідує сина.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 показала, що працює вихователем у дитячому садочку, який відвідує ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вихованням дитини займається лише позивач. Відповідач не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини, не бере участь у батьківських зборах та святкових заходах дитсадка.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Верховний Суд України в означеній вище постанові, надаючи оцінку ухиленню батьків від виконання своїх обов'язків, відзначив також, що воно відбувається, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Судом на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснювалось сторонам право на подання необхідних доказів в обґрунтування та заперечення позовних вимог.

Поряд з цим, відповідач не довів обставини, що позивач забороняє спілкуватися з сином, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

За ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, що носить системний та постійний характер і свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов'язками, суд вважає позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. 164,165 СК України,

ст. 10,60,79,88,131,212-215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження №207, складений 07.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ярошенко С.М.