Справа № 489/9743/13-ц
Номер провадження 4-с/489/51/17
УХВАЛА

23 серпня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Недавньої А.С.,

за участю:

скаржника - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3.

Вказував на те, що 21.07.2017 р. ним отримано постанову державного виконавця від 23.06.2017 р. про відкриття виконавчого провадження №54182011 з виконання виконавчого листа по справі №489/9743/13-ц. Проте, на переконання скаржника державний виконавець виніс вказану Постанову з порушенням положень діючого законодавства, оскільки на день відкриття виконавчого провадження Рішення суду по справі №489/9743/13-ц було виконано в повному обсязі, в звязку з чим підстави для відкриття виконавчого провадження - відсутні та відсутні підстави для стягнення збору.

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №54182011 від 23.06.2017р. - неправомірними; постанову про відкриття виконавчого провадження № 54182011 від 23.06.2017р. скасувати.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Скаржник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, посилаючись на відсутність підстав для стягнення виконавчого збору через добровільне виконання ним рішення суду.

Державний виконавець, згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

31.05.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме вселено ОСОБА_2 до кімнати №45 в гуртожитку по вул. Космонавтів, 132-В в м. Миколаєві.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 по зазначеній справі задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.05.2016 р. скасовано та ухвалено нове, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог відмовлено

Згідно Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.04.2017 р. Рішення Апеляційного суду миколаївської області від 04.07.2016 р. скасовано, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.05.2016 р. залишено в силі.

13.06.2017 р. було видано виконавчий лист по зазначеній справі про вселення ОСОБА_2 до кімнати №45 в гуртожитку по вулиці Космонавтів 132 в м. Миколаєві. В подальшому нею було подано до Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

23.06.2017 року головним держаним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3, було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №489/9743/13-ц про вселення ОСОБА_2 до кімнати №45 в гуртожитку по вулиці Космонавтів 132 в м. Миколаєві. У п.2 Постанови зазначено про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів та у п.3 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 6400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Дослідивши всі надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що державним виконавцем виконавчі дії в межах виконавчого провадження №54182011 вчинялись у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, державним виконавцем було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі поданого виконавчого листа та заяви стягувача.

Надано строк для добровільного виконання .

Із пояснень сторін у засіданні та наданого боржником конверта вбачається, що Постанову про відкриття провадження сторони отримали 21 липня 2017 року.

Рішення суду, згідно Акту державного виконавця та пояснень сторін, було виконано 03.08.2017 року, через що Постановою державного виконавця 15.08.2017 року закінчено виконавче провадження.

Скаржником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів, які свідчили про добровільне виконання відповідачами рішення суду до відкриття виконавчого провадження або протягом 10 днів з дня отримання Постанови про відкриття провадження та про обізнаність з вказаними обставинами (добровільного виконання) державного виконавця під час вчинення виконавчих дій, а саме винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.ст. 60,61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що державний виконавець при винесенні постанови дотримувався вимог передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає, що заявлені вимоги необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 13,18 ЗУ «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова