Провадження №2/638/4350/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

«14» серпня 2017 року Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Штих Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «ВебМані.Юей» про стягнення заборгованості за договорами позики титульних знаків,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова 10.08.2017р. з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «ВебМані.Юей», в якому просить стягнути заборгованість за договорами позики титульних знаків у розмірі 42589,76 грн., відсотки за користування титульними знаками у розмірі 337,91 грн. та понесені судові витрати.

В позовній заяві зазначено адресу відповідача ОСОБА_3: Російська Федерація, АДРЕСА_1.

При визначенні підсудності позивач посилається на п.1 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» та зазначає, що сторони у п.3.2. та п.5.1 договорів передбачили, що спори між сторонами регулюються законодавством держави реєстрації позикодавця (позивача).

Відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК України, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ч.1 ст.414 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України за загальними правилами визначення територіальної підсудності позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Також ч.10 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть предявлятися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Позивач звернувся з даним позовом до Дзержинського районного суду м.Харкова, тобто до суду за місцем свого проживання, яке зазначено у позові (АДРЕСА_2), при цьому не вказав підстав звернення до суду саме за місцем свого проживання.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави

Відповідно до ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів позову, відповідач у справі проживає на території Російської Федерації та, як зазначає позивач, є громадянином цієї країни, тобто справа є такою, що містить іноземний елемент.

В той же час, зі змісту п.3.2. та п.5.1 договорів, на які посилається позивач в обґрунтування визначення підсудності справи, не вбачається, що сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом саме судам України. У вказаних пунктах договорів є тільки посилання на те, що позикодавець має право звернутися у будь-які судові інстанції за захистом своїх прав по договору та у всіх інших питаннях, які не передбачені договором, сторони керуються законодавством держави реєстрації позикодавця.

Відповідно до ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Пунктом 4 частини 3 статті 121 ЦПК України заява повертається позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відтак, при зверненні до Дзержинського районного суду м.Харкова позивачем не вірно визначено підсудність справи, у звязку з чим, суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог п.4 ч.3ст.121 ЦПК України позовна заява підлягає поверненню, оскільки справа не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова.

Керуючись ст.115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «ВебМані.Юей» про стягнення заборгованості за договорами позики титульних знаків - повернути позивачу для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали та матеріали позовної заяви направити позивачу.

Суддя Дзержинського

районного суду м.Харкова Т.В. Штих