У Х В А Л А

05.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Глущенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської міської ради до виконавчого комітету Житомирської міської ради, всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України, приватного підприємства «Олсо», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Житомирської міської ради, визнання недійсними договору купівлі-продажу та свідоцтва про право власності на майновий комплекс водно-веслувальної бази, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майновий комплекс водно-веслувальної бази,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до суду було подано вказаний позов, в якому заступник прокурора Житомирської області просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.09.2007 року № 738 в частині оформлення права власності на майновий комплекс водновеслувальної бази по пров. Річковому, 19-б у м. Житомирі за Всеукраїнським фізкультурно-спортивним товариством «Колос» агропромислового комплексу України; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.11.2007 року № 7346, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського округу ОСОБА_12, укладений між Всеукраїнським фізкультурно-спортивним товариством «Колос» агропромислового комплексу України та приватним підприємством «Олсо» щодо продажу майнового комплексу водновеслувальної бази по пров. Річковому, 19-б у м. Житомирі; 3) визнати недійсним свідоцтво про право власності на майновий комплекс водновеслувальної бази від 03.10.2007 року, видане Всеукраїнському фізкультурно-спортивному товариству «Колос» агропромислового комплексу України; 4) витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_5В, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ПП «Олсо», ОСОБА_11 об'єкти водновеслувальної бази по пров. Річковому, 19-б у м. Житомирі; 5) визнати право власності на майновий комплекс водновеслувальної бази по пров. Річковому, 19-б у м. Житомирі за територіальною громадою м. Житомира в особі Житомирської міської ради.

Представник відповідача ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшло письмове клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з не дотриманням заступником прокурора Житомирської області встановленого ст. 23 Законом України «Про прокуратуру» нормативного порядку представництва інтересів держави. Крім цього законність звернення прокурора з позовом в інтересах Житомирської міської ради до відповідачів, серед яких є Виконавчий комітет Житомирської міської ради, який саме і є органом, державні інтереси якого має захищати прокуратура, ставить під сумнів законність розгляду зазначеної справи. Враховуючи невиконання прокуратурою вимог Закону України «Про прокуратуру» щодо отримання підстав для представництва, недоведення прокуратурою ознак бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо його виключної компетенції (розпорядження майно), тому вважає, що подана позовна заява має бути залишена судом без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.

Представник відповідача ПП «Олсо» ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_15 та представник відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 ОСОБА_16 при вирішенні клопотання покладалася на розсуд суду. Інші особи, які беруть участь у справі, та їхні представники в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 та 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, а також якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» установлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт, владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Ураховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99, у якому зазначено, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Статтею 45 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Крім того, згідно п. 30 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно до компетенції сільської, селищної міської ради відноситься прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Враховуючи викладене та оскільки право здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави передбачено ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у визначених цією нормою закону випадках, а також ст. 45 ЦПК України, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, тому прокурор має повноваження на ведення справи в інтересах держави в особі Житомирської міської ради, через що підстав для залишення позовної заяви без розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45, 207 ЦПК України,Законом України «Про прокуратуру», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_17 ОСОБА_18 про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Семенцова