Справа №560/848/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Мочулище по вул. Центральна, 62, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 15 червня 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 30 грудня 2002 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2002 року померла її мати ОСОБА_4, яка за життя мала житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Мочулище по вул. Центральна, 62, Дубровицького району Рівненської області. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, так як заповіту вона не залишила. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на матір та внести дані про неї, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з її смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Із постанови державного нотаріуса Новотроїцької державної нотаріальної контори від 23 червня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 30 грудня 2002 року за поданою заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №312/11. На ім'я ОСОБА_2, 10 жовтня 2011 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, до якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Мир", розташованого в с. Мочулище, Дубровицького району Рівненської області, розміром 2,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0213962. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.15,20).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-КГ №132402 (а.с.5) ОСОБА_4 померла 30 грудня 2002 року, про що складено відповідний актовий запис №01.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з її смертю.

Факт родинних відносин позивача із померлою стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №017178 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КГ №068244 (а.с.8,10).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Мочулище по вул. Центральна, 62, Дубровицького району Рівненської області, що підтверджується випискою з погосподарської книги від 14 червня 2017 року №345, виданою виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.12).

Згідно довідки №1881 від 20 червня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області вбачається, що ОСОБА_4, яка померла 30 грудня 2002 року, проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 в смт. Сиваське в її будинку по вулиці Південна, 31 з травня місяця 2002 року і до дня її смерті без реєстрації. ОСОБА_2 вела з матір'ю спільне господарство, доглядала її до дня смерті (а.с.13).

Згідно довідки №368 від 03 липня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачається, що в будинку №62 по вул. Центральна в с. Мочулище, на даний час зареєстрований та проживає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно пункту 1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11 травня 2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05 серпня 1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1958 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок №62 по вул. Центральна в с. Мочулище, хоча і не здійснила його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_3, останній відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_4 на користь своєї сестри ОСОБА_2 (а.с.21).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2 згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула право власності на нього.

Керуючись статтями 328, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 212, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Мочулище по вул. Центральна, 62, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 15 червня 2017 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 30 грудня 2002 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_5