06 вересня 2017 року
Справа № 2-82/2011
Номер провадження 2-зз/489/16/17
УХВАЛА

06 вересня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Тихонової Н.С.,

секретаря - Недавньої А.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Свої вимоги мотивував тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. При розгляді справи судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок № 32 з відповідними господарськими і побутовими будівлями та спорудами по пров. Яровому в м. Миколаєві та заборони вчиняти будь-які угоди щодо цього майна. Проте на теперішній час заявник не має права реалізувати своє право власності на вказаний будинок, оскільки майно перебуває під арештом.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову та зняти арешт з майна.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

В Ленінському районному суді м. Миколаєва на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Згідно Рішення суду по вищевказаній справі від 14.09.2011 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2010 р. було вжито заходів забезпечення позову по вищезазначеній справі, а саме накладено арешт на житловий будинок №32 з відповідними господарськими і побутовими будівлями та спорудами по пров. Яровому в м. Миколаєві, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2005 р., виданого державним нотаріусом ДМНК та зареєстрованого за №1-209, належить на праві власності ОСОБА_1 та заборонено йому вчиняти будь-які дії що вказаного нерухомого майна.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що у звязку з накладеним арештом на його майно він не має можливості реалізувати своє право власності належним чином.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в задоволенні позову, який забезпечений накладенням арешту та заборони вчиняти будь-які угоди відносно спірного майна відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час відсутня необхідність тримання спірного майна житлового будинку - під арештом, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна та заборони вчиняти будь-які угоди щодо цього майна.

Разом з тим, заявник просив повернути йому надміру сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено виключний перелік випадків, за яких повертається сплачена сума судового збору, зокрема у внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За такого, суд вважає, що необхідно повернути заявнику надміру сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Зняти арешт, накладений згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2010 р., житловий будинок № 32 з відповідними господарськими і побутовими будівлями та спорудами по пров. Яровому в м. Миколаєві, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2005 р., виданого державним нотаріусом ДМНК та зареєстрованого за №1-209, належить на праві власності ОСОБА_1.

Скасувати заборону ОСОБА_1 вчиняти будь-які угоди щодо нерухомого майна житлового будинку № 32 з відповідними господарськими і побутовими будівлями та спорудами по пров. Яровому в м. Миколаєві, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2005 р., виданого державним нотаріусом ДМНК та зареєстрованого за №1-209, належить на праві власності ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за квитанцією - 0.0.834303098.1 від 22.08.2017 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення або отримання копії.

Суддя: Н.С. Тихонова