Категорія 50Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника апелянта, позивача ОСОБА_2 адвоката Ткачук І.В., представника відповідачки ОСОБА_4 адвоката Галіциної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшен-

ня розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, звільнення від

сплати заборгованості по аліментах,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, його представника, ад-воката Ткачук Ірини Валеріївни на рішення Вінницького міського суду Він-ницької області від 30 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини задоволений. Зменшений розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/4 частки заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з момен-ту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. У задоволенні по-зовних вимог ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по алі-ментах відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 551,20 гривню в рахунок відшкодування судових витрат, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 1000,00 гривень в рахунок відшкодування судових вит-рат ( а. с. 196-200 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, позивач, його представ-ник, адвокат Ткачук І.В. оскаржують його в апеляційному порядку, просять да-не рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позову, відкликати виданий раніше виконавчий лист ( а. с. 204-205 ). Апелянти вважають рішення в оскаржуваній частині незакон-ним, несправедливим, ухваленим за неповного з'ясування обставин справи, які мають для неї значення, невідповідності висновків суду обставинам справи, не-правильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесу-ального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши її матеріали, проаналізувавши в сукупності наявні в справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов у частині зменшення розміру аліментів, відмовляючи у позові про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, суд першої ін-станції, керуючись нормами статей 192, 197 СК України, роз'ясненнями, викла-деними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», виходив з того, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів майновий стан ОСОБА_2 змі-нився. Такий висновок слідує з аналізу копії трудової книжки платника алімен-тів, довідки Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі, акту дослідження стану здоров'я позивача від 17 лютого 2016 року № 78, що свід-чить про його потребу в даний час у додаткових витратах на лікування.

Суд наголосив, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася у ОСОБА_2 до встановлення йому 3-ої групи інвалідності через те, що він ніде не працював, на обліку осіб, котрі шукають роботу, не перебував, однак в цей пе-ріод часу відвідував Республіку Польща. Суд розцінив такі фактичні обставини як можливість ОСОБА_2 за станом здоров'я вести активний спосіб життя, мати можливість заробляти необхідні кошти, зокрема, на утримання неповно-літньої дитини. Враховуючи, що заборгованість у ОСОБА_2 виникла вна-слідок обставин, що не мають істотного значення, суд не знайшов підстав для звільнення боржника від сплати заборгованості по аліментах.

Визначаючись з розміром аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь матері дитини на утримання останньої, з огляду на законодавчо вста-новлений обов'язок обох батьків з утримання дітей та розмір прожиткового мі-німуму на дитину певного віку, суд дійшов висновку про необхідність, обгрун-тованість зменшити розмір стягуваних аліментів з батька на утримання доньки з 1/3 до 1/4 частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд врахував, що відповідачка ( мати дівчинки ) ніде не працює, на обліку осіб, які шукають роботу, не перебуває, в центр зайнятості населення з цього приводу не зверталася, доходів не має. Будучи особою працездатного віку без вад здоров'я, ОСОБА_4 взмозі працювати, утримувати домашнє господар-ство, спроможна заробляти собі на життя та утримувати власну дитину у відпо-відності з обов'язками, визначеними чинним законодавством України.

З висновками суду першої інстанції слід погодитися, вони є правильними, виваженими, справедливими.

Не дивлячись на частковість задоволення вимог позивача та зменшення роз-міру стягуваних аліментів, відповідачка ОСОБА_4 судове рішення не оскар-жила.

Оскаржуючи ухвалене 30 червня 2017 року судом рішення в частині відмо-ви у звільненні платника аліментів від сплати заборгованості, ОСОБА_2, йо-го представник Ткачук І.В. посилаються в апеляційній скарзі на погіршення ма-теріального становища позивача, встановлення йому ІІІ групи інвалідності, не отримання ним протягом двох останніх років достатнього заробітку, іншого до-ходу, відсутність будь-якого майна. Правильним є зауваження апелянтів з при-воду помилковості посилання суду в рішенні на норми статті 185 СК України та зазначення про народження у новій сім'ї позивача дитини.

Однак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності та закон-ності оскаржуваного рішення в цілому, його справедливості по відношенню до найвищих інтерсів дитини. Щодо посилання суду в рішенні на норми статті 185 СК України та наявність в новій сім'ї дитини, то колегія суддів розцінює це як прикру описку, яка може може бути виправлена судом у відповідності із стат-тею 219 ЦПК України. Стосовно вимоги про відкликання виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення від 17 листопада 2014 року у справі № 127/17996/14-ц, то вона відхилена судом вірно, враховуючи, що це питання стосується виключно порядку виконання судового рішення, що набрало закон-ної сили.

У судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що на даний час роз-мір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах становить понад 20 тисяч гри-вень. Фактичні обставини справи є такими, що слугували задоволенню його по-зову в частині вимог про зменшення розміру стягуваних аліментів на утриман-ня доньки ОСОБА_6. У решті вимоги позивача об'єктивно, обгрунтовано визнані недоведеними, такими, що задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції ухвалене рішення з дотриманням відповідних поло-жень Сімейного кодексу України, суд не помилився у визначенні правовідно-син, що склалися між сторонами у справі, застосував ті норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини, дав повну та об'єктивну оцінку по-казанням, доводам та доказам сторін.

Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко-дексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, його представника, адво-ката Ткачук Ірини Валеріївни відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: