Справа № 694/876/17
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"25" липня 2017 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Звенигородського районного центру зайнятості, ОСОБА_2 про зняття трудового договору з реєстрації,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області із позовною заявою про до Звенигородського районного центру зайнятості, ОСОБА_2 про зняття трудового договору з реєстрації

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України і підлягає залишенню без руху за таких підстав.

Позивачем заявлено вимогу про зобовязання Звенигородського районного центру зайнятості населення зняти з реєстрації трудовий договір.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, - державний центр занятості є органом, на який покладено функції реєстрації трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі занятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичної особою роботодавцем та найманим працівником, а, також, у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Позивачем додано до позову рішення Лисянського районного суду від 02.03.2017р., яким спірний трудовий договір припинено.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: «… 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;…».

Разом з тим позивачем не надано до суду докази невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів з боку відповідачів, а відтак не підтверджено існування спору про право при існуючих між сторонами правовідносинах (не надано доказів звернення до Звенигородського районного центру зайнятості населення про зняття з реєстрації спірного договору на підставі рішення суду та відповідно відмови у знятті його з реєстрації).

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві.

Крім того, належними сторонами в цивільному процесі будуть суб'єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. За положенням ст. 105 ЦПК належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Тоді неналежними сторонами будуть ті особи, які не є суб'єктами права вимоги чи несення обов'язку.

Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб'єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача (статті5,122 ЦПК). Стаття 137 ЦПК зобов'язує особу, яка порушує процес, зазначити в позовній заяві до суду точну назву позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, а також викласти обставини, що обґрунтовують вимогу позивача, тобто що право вимоги належить особі, яка вказана позивачем, а обов'язок покладений на особу, зазначену в заяві відповідачем.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, та спиратися на підставу позову. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки.

В даному випадку позивач просить зняти з реєстрації трудовий договір тобто вчинити певні дії Звенигородським районним центром зайнятості населення.

Разом з тим відповідачем зазначає

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб'єктності сторін, що позивач є тією заінтересованою стороною, про яку йдеться в п. 1ст. 5 ЦПК. І коли буде встановлено, що у справі бере участь неналежна сторона, то суд, керуючись ст. 105 ЦПК, не припиняючи справи, може допустити заміну первісного неналежного відповідача належним відповідачем.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні обґрунтування того, яка саме матеріально-правова вимога позивача до відповідача ОСОБА_2 заявляється, суд позбавлений можливості визначити його статус.

Крім того фактично позивачем у позові не вказано, якими процесуальними нормами він керувався при його предявленні.

Таким чином, в поданій позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги, не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви містить суперечливі посилання, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з відносин, які носять публічно-правовий характер, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Крім того, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 320 грн., що відповідає розміру судового збору за подання заяви у справах окремого провадження.

Разом з тим даний спір не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, відтак позивачем необхідно доплатити судовий збір виходячи із розміру встановленого ст.. 4 Закону України «Про судовий збір»

Відсутність даних обставин перешкоджає суду вирішити питання про відкриття провадження з дотриманням вимог ЦПК України, у строки, передбачені чинним законодавством.

Згідно ч.1ст.121 ЦПК України суддя, встановивши такі недоліки, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача.

У відповідності дост.119 ЦПК України заявнику необхідно усунути зазначені недоліки заяви в установлений судом строк.

У випадку, якщо не будуть усунені недоліки в зазначений строк, вказана заява згідно ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст.119,121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Звенигородського районного центру зайнятості, ОСОБА_2 про зняття трудового договору з реєстрації - залишити без руху.

Надати заявнику позивачу термін для усунення недоліків, викладених в описовій частині ухвали, який не може перевищувати п'ять днів з дня отримання ухвали.

Розяснити, що у випадку не усунення в цей строк зазначених в ухвалі суду недоліків позовної заяви, у відповідності до ст. 121 ЦПК України позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. І. Сакун