Справа № 456/474/17
Провадження № 2/456/862/2017
РІШЕННЯ

іменем України

03 серпня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором б/н від 05.01.2015р. в розмірі 80 599,18 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 05.01.2015р. відповідач отримав кредит в розмірі 35 680,68 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним банком Кредитний договір.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно з цією нормою закону договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання виконав в повному обсязі.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526 1054 ЦК України Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Тому відповідно до вимог ст.526,527,530,1054 ЦК України позивач просив стягнути з нього заборгованість, яка станом на 08.12.2016р. становить 80559,18 грн., з яких: 35 680,68 грн. - заборгованість за кредитом; 12 559,59 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 29 971,62 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 2347,29 грн. штрафи відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, але повторно в судове засідання не з'явися, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних в ній даних та доказів.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що згідно з укладеною Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 05.01.2015р. відповідач реструктуризував заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 35680,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% в місяць (18,00% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 36 місяців по 31.01.2018р.. Зобов'язався сплачувати щомісяця з 1 по 25 число по 1294,5 грн. для погашення заборгованості (п.2.1 Генеральної угоди а.с.11).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис в Генеральній угоді.

Згідно п.2.2 Генеральної угоди при порушенні строків погашення заборгованості більш як на 31 день відповідач сплачує штраф в розмірі 2347,29 грн.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому кредитним договором. Останній свої зобов'язання за договором не виконав, у визначений договором строк не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки та інші платежі, передбачені договором.

У зв'язку з порушенням виконання зобов'язання за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 08.12.2016р. становить 80559,18 грн., з яких: 35680,68 грн. - заборгованість за кредитом; 12 559,59 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 29 971,62 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 2347,29 грн. штрафи відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди.

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту та наявність заборгованості (а.с.9-11).

Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов'язань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 08.12.2016р. становить 80559,18 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2400,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,625,1054 ЦК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість, яка на 08.12.2016р. становить 80559 (вісімдесят тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 18 коп., з яких: 35 680,68 грн. - заборгованість за кредитом; 12 559,59 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 29 971,62 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом; 2347,29 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, а також 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич