Справа № 466/4793/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

секретаря с/з ОСОБА_1,ОСОБА_2І

за участю представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,-

у с т а н о в и в:

05.07.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 в якій просить стягнути з ОСОБА_5 (м. Львів, вул. Корінна,18) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) 8 000 (вісім тисяч) доларів США, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення становить - 208 720,00 грн., а також 112 577,26 грн. - відсотків, 17 687,00 грн. 3 % річних від простроченої суми та судові витрати в сумі 3389,85 гривень, а всього 338984,26 грн.

Позов мотивовано тим, що 04 серпня 2014 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 в якості позики грошові кошти в сумі 8 000 доларів США строком до 05.09.2014 року , про що складено розписку, однак до сьогоднішнього часу борг не повернув. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобовязання, проценти за користування коштами не сплачував, тому повинен повернути.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 24.07.2017 року /а.с.14/ та позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що гроші зобовязувався повернути через місяць.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розписки від 04 серпня 2014 року ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 8 000 доларів США строком до 05.09.2014 року / а.с.4/.

Загальна сума заборгованості з урахуванням інфляційних витрат та процентів за користування позикою становить 339192,51(триста тридцять девять тисяч сто дев"яносто дві гривні 51 копійка) гривень згідно поданого представником позивача розрахунку та з урахуванням курсу дол.США до гривні станом на 11.08.17 (1 дол.США до грн. =25,5923 грн.) /а.с.5,6/.

Окрім цього судом встановлено, що грошові зобовязання відповідач до цього часу не виконав.

Відповідно до вимог ст. 625 ч.2 ЦК України, на яких позивач ґрунтує свої позовні вимоги, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

На думку суду, за змістом ст. 625 ч. 2 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, відкриття виконавчого провадження, його виконання чи його зупинення.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, задовольняючи позов та інфляційні втрати, суд виходить із того, що боржник не може бути звільнений від передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_6 слід задовольнити повністю та стягнути проценти за користування позикою та інфляційні втрати з відповідача ОСОБА_5

Разом з тим, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 3389,85 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 - 8 000 (вісім тисяч) доларів США, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення становить - 205 538,40 грн., а також 112 577,26 грн. - відсотків, 17 687,00 грн. 3 % річних від простроченої суми та судові витрати в сумі 3389,85 гривень, а всього 339192 (триста тридцять девять тисяч стодевносто дві гривні 51 коп.).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7