Справа № 505/1924/17
Провадження № 2/505/1237/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

г о л о в у ю ч о г о суді - Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 28 липня 2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

У належній йому квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_4

На його неодноразові прохання знятися з реєстраційного обліку з квартири відповідач відмовляється, посилаючись на зайнятість та неможливість приїхати, оскільки фактично мешкає у м. Одеса.

Відповідач за адресою: АДРЕСА_1, не мешкає більше 10 років, його особистих речей в квартині не має.

Реєстрація відповідача створює йому перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження квартирою.

Просив ухвалити рішення суду, яким визнати ОСОБА_4, 1988 року народження, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, та зняти його з реєстраційного обліку.

Позивач в ході судового розгляду справи підтримав позов у повному обсязі та додатково пояснював, що відповідач не проживає у його квартирі з 2004 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15 січня 1996 року державним нотаріусом Котовської міської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №І-107.

В цій квартирі на постійне місце проживання зареєстрований відповідач ОСОБА_4, 1988 року народження.

Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт того, що відповідач у вказаній квартирі не проживає не заперечується відповідачем та підтверджується Актом від 14.07.2017 року, затвердженим об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Битовік», згідно якого ОСОБА_4 зареєстрований, проте не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, є формальною, без наміру його фактичного проживання в цій квартирі. Відповідно він втратив право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинив користування вказаною квартирою та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.72,150,191 ЖК України, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, 1988 року народження, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я -