Справа № 285/3698/16-ц
провадження № 2/0285/469/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.08.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Кравець І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: вул. Ю. Ковальського, 1, м. Новоград-Волинський, Житомирської області та виселити його.
Обґрунтувала позов тим, що вона є власником 1/2 частини зазначеної квартири. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/4 частини вказаної квартири. Відповідно договору дарування відповідач свою частку подарував позивачу та переїхав проживати в іншу квартиру, однак залишається зареєстрований у спірній квартирі. Відповідач не проживає у спірній квартирі з 2010 р., не приймає участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні послуги, тому він є таким, що втратив право користування цим житлом. Разом з тим, він періодично приходить до квартири, вчиняє сварки, висловлює образи на адресу позивача. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся з реєстраційного обліку, позивач вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду.
В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві.
Відповідач та треті особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подали.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2000 р. власниками квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5
Відповідно до договору дарування від 20.01.2010 р. за № 55, ОСОБА_2 (відповідач) подарував 1/4 частку квартири за вищевказаною адресою, ОСОБА_1 (позивачу)
Згідно довідки № 1062 від 19.12.2016 р. у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1
Не проживання відповідача за адресою реєстрації підтверджується довідкою ОСББ «Наш дім» та актом обстеження житла.
З листа Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області вбачається, що ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.
Поштові відправлення суду, адресовані відповідачу за адресою м. Новоград-Волинський, вул. Ю. Ковальського, б. 1, кв. 129 повернуті без вручення.
Таким чином, є підстави для висновку, що відповідач зареєстрований в квартирі, однак фактично не проживає, виїхав на постійне місце проживання в інше місце.
Будь-яких доказів стосовно поважності причин своєї відсутності у спірному домоволодінні у вказаний строк відповідачем суду надано не було, як і доказів щодо існування між позивачем та відповідачем домовленостей, які б врегульовували спірне питання в інший спосіб, ніж передбачений законом, а тому суд вважає доведеним той факт, що відповідач відсутній в у місці своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_3.
Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.ст. 316 та 319 ЦК України власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, а також вимагати усунення перешкод у здійсненні ним цього права (ст.391 ЦК України).
Оцінивши вказані факти та обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявленого позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ч.3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів його сім`ї права користування займаним приміщенням.
Згідно ст. 157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку.
Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу.
Зі змісту позовної заяви, пояснень позивача та наданих доказів вбачається, що ОСОБА_2 за адресою ОСОБА_6, 1 кв. 129 в м. Новоград-Волинський не проживає більше року. Тому підстав для виселення відповідача немає.
Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 3,10,11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 224-233, 294 ЦПК України, суд , -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 129 за адресою вул. Юрія Ковальського, 1 в м. Новоград-Волинський, Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв