провадження № 2/243/2071/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Останькович А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29.07.2006 року вони з відповідачем уклали шлюб від якого у них народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які, у зв'язку з захворюваннями, визнані дітьми-інвалідами. 31.03.2011 року за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. 26.02.2013 року за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області шлюб між ними було розірвано. ОСОБА_2 виконував свій обов'язок по сплаті аліментів належним чином до червня 2014 року, після чого припинив надавати дітям будь-яку допомогу. Влітку 2014 року він зі своєю новою родиною виїхав до республіки Білорусь, де знаходиться до тепер. Останній раз ОСОБА_2 спілкувався з нею та дітьми, за допомогою інтернет-мережі «Скайп» у грудні 2015 року, однак, у зв'язку з її проханнями щодо сплати аліментів на утримання дітей, він перервав їх розмову та з того часу вони не спілкувалися, іншого засобу зв'язку з ним вона не має. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Їх стан здоров'я потребує постійного медикаментозного та терапевтичного втручання, на що постійно необхідні чималі кошти. ОСОБА_2 в свою чергу не бажає брати участі у вихованні та утриманні доньок та самоусунувся від своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим вона просить суд позбавити останнього батьківських прав відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 54), про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з'явився, суду надано заяву, відповідно до якої просять розглянути справу за відсутності їх представника, з урахуванням наданого ними висновку (а.с.50).

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1, актовий запис від 05.09.2008 року № 57, та серії НОМЕР_2, актовий запис від 05.09.2008 року № 56, які зроблені Виконавчим комітетом Пантелеймонівської селищної ради міста Горлівки Донецької області, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.11; 13).

Як вбачається з рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 31.03.2011 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 26.02.2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.15).

Відповідно до довідки № 2311 від 14.12.2015 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, ОСОБА_1 перебуває на обліку управління та отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_4 (а.с.17).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_3 (а.с.18).

З наданого листа № 191 від 13.02.2017 року Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 23», у випадках захворювань дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на прийом до лікаря їх приводять або їх мати, або бабуся (а.с.21).

Відповідно до листа Управління освіти адміністрації Слобідського району Харківської міської ради від 03.02.2017 року, малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються у Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 68 з вересня 2015 року по теперішній час. Участь у вихованні та навчанні дітей беруть їх мати - ОСОБА_1, бабуся ОСОБА_6 та дідусь - ОСОБА_7 (а.с.22).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує.

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З Висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 375 від 20.06.2017 року про позбавлення батьківських прав вбачається, що управління вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батько дітей свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками (а.с.51-52).

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є батьком позивача та, відповідно, дідусем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які народилися ІНФОРМАЦІЯ_1, вони всі проживають разом, а тому він є очевидцем даних подій. Так, йому достовірно відомо, що батько дівчаток ОСОБА_2 востаннє з'являвся в їх житті в 2014 році, після цього він його не бачив та не чув. Вихованням, утриманням та піклуванням про дівчат займається його донька ОСОБА_1 та він з дружиною, батько ж дітей не бере участі у їх житті та розвитку.

У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Проаналізувавши надані сторонами в силу ст.60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своїх малолітніх дітей. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10, 60, 74, 77, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Баку Азербайджан, батьківських прав відносно неповнолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко