Справа № 352/960/17
Провадження № 22-ц/779/1243/2017
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Бойчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_2 про забезпечення позову заставою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду від 27 червня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 27 червня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову заставою.

Апелянт на ухвалу суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що вона є незаконною та необґрунтованою.

Не погоджується з думкою суду, про те, що заява представника відповідача про забезпечення позову заставою є передчасною, оскільки ухвала суду про забезпечення позову від 09.06.2017 року на даний час не набрала законної сили, у звязку з надходженням апеляційної скарги, поданої відповідачем. Апелянт вважає, що така позиція суду є безпідставною, необґрунтованою, та не відповідає вимогам закону.

Апелянт зазначає, що зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову не вбачається спору про право, адже ОСОБА_2 ніколи не мав ніякого відношення до ТОВ «Фірма «Прокіп», не був ні засновником даної фірми, ні її працівником, матеріали справи не містять жодного доказу яким би підтверджувалися правовідносини між позивачем та відповідачем, щодо будь-яких операцій з майном чи коштами позивача тому будь-якої майнової шкоди, а тим більше в сумі 2 080 000,00 грн. відповідач не може завдати позивачу.

Оскільки, ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2017 р. задоволено заяву позивача та накладено арешт на грошові кошти, майно, яке належить ОСОБА_2, у межах суми заявленого позову, що становить 2 080 000 грн., отже фактично обмежено всі права щодо розпорядження майном та будь-якими грошовими коштами.

Таке обмеження грубо порушує права відповідача на розпорядження пенсійними виплатами, будь-якими готівковими коштами, які необхідні позивачу для забезпечення його найелементарніших потреб.

Крім цього, безпідставне забезпечення позову призводить до того, що позивач позбавлений права на оплату комунальних послуг, та платежів на користь третіх осіб, угоди з якими були укладені ще задовго до арешту грошових коштів.

Також, вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача позбавляє останнього на оплату платежів за кредитним договором укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Ідея Банк» 12.07.2016 р. та Угодою про надання кредиту від 05.04.2017 р. укладеного між відповідачем та ПАТ «Альфа Банк», що за умови не оплати призведе до завдання збитків ОСОБА_2 у вигляді нарахованих штрафів, пені, додаткових процентів за користування коштами.

Суд першої інстанції, на надав оцінку зазначеним обставинам, не врахував, що заподіяння збитків ОСОБА_2 даним позовом є очевидним, оскільки він не має можливості вести нормальний спосіб життя, лікуватися, оплачувати кредити, що призведе до продажу в подальшому за борги його майна.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нову ухвалу про забезпечення позову заставою шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду 500 000 грн.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Тисменицького районного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 2080000 грн.

09.06.2017 року судом постановлено ухвалу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою накладено арешт на грошові кошти, майно яке належить ОСОБА_2 на праві власності, що становить 2080000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2017 року ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 та відмовлено в цій частині у забезпеченні позову. В решті ухвалу залишено без зміни.

Відповідно до ч.4 ст. 153 ЦПК України, суд, допускаючи забезпечення позову, може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову, яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову.

Про встановлення застави вимог про забезпечення позову може клопотати відповідач. В такому випадку в ухвалі суду про забезпечення позову слід зазначити, з яких мотивів суд відхилив це клопотання.

Питання про заставу вирішується судом одночасно з вирішенням питання про забезпечення позову. Розмір застави, строк та порядок її внесення визначається в ухвалі суду про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що заявлене в суді клопотання про встановлення застави вимог про забезпечення позову було передчасним, а на час розгляду в суді апеляційної інстанції така вимога не є підтверджена відповідними доказами, оскільки ухвалою апеляційного суду відмовлено у забезпеченні позову у частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 З огляду на вищенаведене, доводи апелянта про те, що він позбавлений права сплачувати комунальні платежі та виконувати кредитні зобовязання не заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, тому її слід залишити в силі. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 27 червня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4