Справа № 372/3582/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

18 серпня 2017 року м.Обухів

Суддя Обухівського районного суду Київської області Зінченко О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Обухівського районного суду Київської області з даною позовною заявою, яка не оплачена судовим збором.

Ухвалами судді Обухівського районного суду позовна заява залишалась без руху, а потім поверталась у звязку із не усуненням недоліків, однак судом апеляційної інстанції ухвали скасовувались через неповне вирішення клопотань представника позивачів щодо звільнення від сплати, відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі слід прийняти до уваги наступне.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ч.1 ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки в матеріалах справи відсутні оригінал позовної заяви із додатками, а також їх копії (для вручення відповідачеві), які раніше були повернуті представникові позивачів ОСОБА_12 супровідним від 30.01.2017 року за вих.№ 1120/2-305/17, що суперечить приписам ст.ст.119,120 ЦПК України.

Відсутність у матеріалах справи позовної заяви із додатками на цей час унеможливлює відкриття провадження у цивільній справі.

Разом з тим, з метою створення умов для належного виконання приписів процесуального законодавства та сприяння позивачам у доступі до правосуддя, враховуючи наявність у матеріалах справи ксерокопії позовної заяви від 26.12.2017 року, слід звернути їх увагу на окремі недоліки оформлення позовної заяви, на які слід зважити при зверненні до суду.

Позивачами слід виконати вимоги ст. 119 ч.5 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про судовий збір» (у редакції Закону України від 22.05.2015 р. N 484-VIII), а саме додати документи, що підтверджують сплату судового збору у належній сумі.

Необхідно зазначити, що згідно зі статтею 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж, або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Таким чином, правильність оформлення платіжного документа і надання доказів зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України покладається на платника судового збору.

Платіжні документи повинні містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу) сплачується судовий збір.

Разом з тим, матеріали справи не містять оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за даною заявою із вказаними вище реквізитами.

В силу ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пунктів 10,12,13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року судовий збір слід сплачувати за кожну позовну вимогу. Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру.

Судовий збір в даному випадку повинен становити 551 грн. 20 коп. за кожну із позовних вимог немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди). Таким чином, слід надати суду оригінали платіжних документів про сплату кожним позивачем судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Сплата судового збору здійснюється за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ Обухівського р-ну; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37851055; банк отримувача - ГУ ДКСУ у Київській обл. м.Київ; код банку отримувача (МФО) 821018; рахунок отримувача 0449; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Також слід врахувати необхідність подання копії кожного платіжного документа про сплату судового збору в силу дії приписів ст.120 ЦПК України відповідно до кількості відповідачів.

Відносно викладеного у мотивувальній частині позовної заяви (згідно ксерокопії) клопотання про звільнення позивачів від сплати судового збору, слід прийняти до уваги, що всі позивачі не мають пільг і не звільнені від сплати судового збору в силу приписів законодавства, але просять їх звільнити від такої сплати, посилаючись на їх майновий стан.

Зважаючи на заяву представника відповідачів ОСОБА_12 від 18.08.2017 року слід прийняти до уваги, що позовна заява та додані до неї документи не містять жодних відомостей про наявність обставин, які б вказували на те, що у спірних правовідносинах позивачі мають правовий статус споживачів, на підтвердження подібних обставин суду не подано жодного доказу. При цьому з огляду на викладені у позовній заяві фактичні обставини спору вбачається, що спір виник через порушення відповідачем прав позивачів, які жодним чином не повязані із неотриманням послуг, наданням послуг неналежної якості, придбання товару неналежної якості. Відомості про існування між сторонами правовідносин, які б врегульовувались Законом України «Про захист прав споживачів» у справі відсутні.

За таких обставин, додатково повідомлені суду у заяві від 18.08.2017 року доводи позивачів суд вважає необґрунтованими, безпідставними і по суті надуманими, а підстави для звільнення позивачів від сплати судового збору у відповідності до приписів ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутніми.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 29 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснив, що відповідно до ст.8 Закону № 3674-VI та ст.82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обовязком суду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачами доказів на підтвердження матеріального стану, який би давав підстави для задоволення їх клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору не надано. Їх доводи про незадовільний (тяжкий) матеріальний стан доказово не обґрунтовані.

Вважаю, що визначені представником позивачів підстави звільнення від сплати судового збору слід визнати необґрунтованими, оскільки переконливих доказів такого майнового стану кожного із позивачів, який би давав достатні підстави для цього суду не подано. Поряд з тим, з поданих документів вбачається, що більшість позивачів мають у власності нерухоме майно та певний рівень доходу. Не наведено обставини щодо майнового стану кожного із позивачів, а зазначені у позовній заяві приклади майнового стану окремих сімей не свідчать про можливість обґрунтованого застосування повноважень суду, передбачених ст.8 Закону України «Про судовий збір», в аспекті звільнення від сплати судового збору кожного із позивачів. При цьому наведені у позовній заяві приклади стосуються лише окремих, а не всіх позивачів, та характеризують матеріальний стан їх родин, а не їх особисто.

Так, у резолютивній частині позовної заяви (згідно ксерокопії а.с.32 обор.) представник позивачів ОСОБА_12 просить:

-звільнити всіх позивачів від сплати судового збору;

-якщо суд не вбачатиме підстав для звільнення від сплати судового збору, зменшити для всіх позивачів його розмір;

-якщо суд не вбачатиме підстав для звільнення від сплати судового збору та його зменшення, то відстрочити сплату судового збору (в тому числі зменшеного) до переходу на стадії судових дебатів.

У окремо поданому письмовому клопотанні (а.с.36-37) представник позивачів ОСОБА_12 просив з огляду на важкий матеріальний стан звільнити позивачів від сплати судового збору або суттєво зменшити його розмір. До клопотання будь-яких доказів не подавалось.

Слід врахувати, що представник позивачів ОСОБА_12 не навів перелік позивачів, від імені яких він звертається із цим клопотанням, не конкретизував вимоги щодо того, кого саме він просить звільнити від сплати судового збору, не навів будь-яких конкретних відомостей про обставини, які б вказували на майновий стан кожного із позивачів, обмежився лише узагальненими власними субєктивними судженнями, однак переконливо не обґрунтував свої вимоги, загалом не конкретизував кого саме і з яких підстав він просить звільнити від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачами доказів на підтвердження матеріального стану, який би давав підстави для задоволення їх клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору не надано. Їх доводи про незадовільний (тяжкий) матеріальний стан доказово не обґрунтовані, оскільки докази обставин, які б свідчили про майновий стан кожного із позивачів у справі відсутні.

Із відсутністю підстав для звільнення позивачів від сплати судового збору погодився суд апеляційної інстанції в ухвалі від 26.07.2017 року, прийнятій в межах цієї справи.

На цій стадії цивільного процесу, враховуючи відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження відповідних вимог, вважаю недоцільним надання детальної правової оцінки можливості звільнення кожного із 11-ти позивачів від сплати судового збору, оскільки перевірка відповідних доводів представника позивачів не вбачається можливою, визначитись із індивідуальною ситуацією кожного із позивачів неможливо.

За таких обставин, враховуючи характер визначених позовом спірних правовідносин, предмет спору, розмір ціни позову, поданих до суду доказів та доводів позивачів у позовній заяві, співвіднесення розміру судового зборку (551 грн. 20 коп.) із ціною позову (835 200 грн. для кожного із позивачів), враховуючи необхідність дотримання передбаченого п.6 ст.3 ЦК України принципу справедливості, забезпечуючи належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивачів щодо можливості звернення до суду, з другого боку, підстав для звільнення позивачів від сплати судового збору не вбачаю, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

Оцінюючи вимоги представника позивачів як альтернативні у поєднанні із вимогами про звільнення від сплати судового збору, а саме вимоги про «суттєве» зменшення розміру судового збору, слід прийняти до уваги, що подібних повноважень суду не передбачено ні ст.8 Закону України «Про судовий збір», ні ст.82 ЦПК України, ні іншими нормами права. Вимоги клопотання залишились неконкретизованими в частині визначення до якого саме розміру позивачів в особі їх представника просять зменшити розмір судового збору із суми 551 грн. 20 коп. Переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору визначеному законом, але не значному у порівнянні із ціною позову розмірі щодо кожного із позивачів до суду не подавалось. З врахуванням зазначених вище обставин, також не вбачається підстав для суттєвого зменшення розміру судового збору, оскільки ці вимоги є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві України.

Також не вбачається достатньо підстав для відстрочення сплати судового збору до переходу на стадію судових дебатів, оскільки, як зазначалось вище, переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору у незначному у порівнянні із ціною позову розмірі щодо кожного із позивачів до суду не подавалось. Зокрема всупереч приписами зазначеної вище постанови пленуму ВССУ до суду не подавались довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. Тому клопотання про відстрочення сплати судового збору не узгоджується із приписами ст.8 Закону України «Про судовий збір» та наданими до суду доказами. Відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження незадовільного майнового стану позивачів на час звернення до суду підтверджена ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року.

Як вже зазначалось вище, у звязку із поверненням матеріалів позову представникові позивача станом на цей час у справі відсутні докази, однак із змісту судових рішень у цій справі вбачається, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_10,ОСОБА_11 взагалі не додали до матеріалів позовної заяви будь-яких документів про розмір свого заробітку чи доходу, які б давали підстави для оцінки їх матеріального стану.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_9 додали до позову довідки про доходи, з яких вбачається, що вони працюють і отримують заробітну плату, розмір якої перевищує існуючий на період отримання заробітку розмір прожиткового мінімуму на особу в місяць, встановлений законом. ОСОБА_4 подала довідку про доходи, в якій вказано, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 додали до позову копії пенсійних посвідчень, які підтверджують отримання ними пенсії за віком. Отже, надані позивачами документи не свідчать про їх скрутний матеріальний стан і неможливість сплати ними судового збору при подачі позовної заяви до суду про стягнення моральної шкоди у розмірі близько мільйону гривень на кожного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд також бере до уваги соціальні гарантії, встановлені ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», зокрема розмір прожиткового мінімуму на одну особу, який із 1 січня 2017 року становить: для працездатних осіб - 1600 грн., а для непрацездатних - 1247 грн.

Враховуючи викладене вище задоволення клопотань позивачів та відкриття провадження у справі без сплати судового збору без достатніх правових і фактичних підстав призведе до порушення балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку. В даному випадку, на переконання суду, вимоги законодавства про сплату судового збору у незначному у порівнянні із ціною позову розмірі не становлять перешкод у доступі до суду, є справедливими та переслідують законну мету. При цьому слід зважити на те, що правомірні вимоги про сплату судового збору в даній справі не становлять порушень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і узгоджуються із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішенням від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі».

За таких обставин, для вирішення питання про відкриття провадження слід конкретизувати коло і процесуальний статус осіб, що беруть участь у справі та характер правовідносин між ними, визначитись із територіальною підсудністю спору.

Оскільки наразі вжито всіх можливих заходів для повного виконання вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 26.07.2017 року, однак станом на цей достатніх правових і фактичних підстав для відкриття провадження немає, позивачам слід надати час для усунення недоліків позову.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Росада ОСОБА_14 ОСОБА_15 про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до публічного акціонерного товариства «Центренерго» про відшкодування моральної шкоди, залишити без руху, надавши позивачам пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Зінченко