Справа № 627/408/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,1148 га та земельну ділянку площею 5,1148 га, які розташовані на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її рідної тітки ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельні ділянки, які належали ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1.

Чоловік спадкодавці - ОСОБА_3 спадщину не прийняв та не заперечує проти її прийняття позивачем, про що свідчить складена ним нотаріально завірена заява.

Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем п'ятої черги за законом, в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з позовом та визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки після смерті тітки ОСОБА_2

В судове засідання позивач не з'явилася, однак її представник надав суду заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та про визнання позову.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,1148 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 та з земельної ділянки площею 5,1148 га відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, які розташовані на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, копії яких маються в матеріалах справи.

Позивач не має змоги прийняти спадщину в позасудовому порядку у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, про що було зроблено оголошено в газету «Промінь», а тому даний факт перешкоджає ОСОБА_1 звернутися до нотаріальної контори та отримати свідоцтво про право на спадщину

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її чоловік - ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився та не заперечував проти її прийняття племінницею спадкодавці ОСОБА_1, тобто позивачем по справі.

Факт, що ОСОБА_3 являється чоловіком померлої ОСОБА_2 підтверджується відміткою в його паспорті громадянина України серії НОМЕР_5, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Факт, що позивач являється племінницею спадкодавці ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 та свідоцтвом про її одруження, а також свідоцтвом про народження ОСОБА_5, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_5, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_6, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_7, свідоцтвом про народження ОСОБА_8 та її свідоцтвом про шлюб, копії яких мають в матеріалах справи.

Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині, немає, про що свідчить Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), з якої вбачається, що у Спадковому реєстру за параметрами запиту: ОСОБА_2 - інформація відсутня.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом після смерті тітки - ОСОБА_2, має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217,1225, 1258, 1265 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,1148 гектарах згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та на земельну ділянку площею 5,1148 гектарах згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, що розташовані на території Пархомівської сільської ради, Краснокутського району Харківської області після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА