Справа № 755/5691/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Грінкевич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину про перереєстрацію права власності недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину про перереєстрацію права власності недійсним посилаючись на те, що 30 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Народна позика» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 3008001/000-КФІ/13,відповідно до якого були отримані грошові кошти в сумі 325 000,00 грн. (триста двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп. Вказані зобов'язання за кредитним договором № 3008001/000-КФІ/13 від 30 серпня 2013 року забезпечувалися Договором іпотеки від 30 серпня 2013 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., зареєстрований в реєстрі за №3586. Відповідно до укладеного Договору іпотеки в іпотеку передано наступне майно: двокімнатна квартира, загальною площею 48,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.Посилаючись на те, що відповідно до п. 6.4 Договору іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником (іпотекодвцями) умов основного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям та боржнику письмову вимогу про усунення порушення, Позивач вказує, що за весь період існування договірних правовідносин з відповідачем, позивачу ні разу не надходила письмова вимога про усунення порушень, в якій би зазначався стислий зміст порушеного зобов`язання та вимога про виконання такого зобов`язання.Крім того, посилаючись на те, що Відповідачем не було надано документів, які б свідчили про проведення оцінки предмету іпотеки, внаслідок чого Відповідач неправомірно зареєстрував за собою право власності на квартиру.

В судовому засіданні представник позивач позов підтримала та просить суд визнати недійсним правочин про перереєстрацію права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер22733784 від 09.07.2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.В..

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Треті особи у судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 30 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Народна позика» (далі-Відповідач) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3008001/000-КФІ/13, відповідно до умов якого Відповідач надав Позивачу кредит (грошові кошти) в національній валюті України в сумі 325 000,00 грн. (триста двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.), а Позивач в свою чергу, зобов'язалась повернути Відповідачу кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах згідно з умовами Кредитного договору, але не пізніше 30 серпня 2014 року і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00 % (тридцять шість відсотків) річних (п.п. 1.1. - 1.3. Кредитного договору).

Виконання зобов'язань за кредитним договором № 3008001/000-КФІ/13 від 30 серпня 2013 року забезпечується Договорами поруки від 30.08.2013 року: № П33008001/000-КФІ/13 між ТОВ «ФК «Народна позика» та ОСОБА_3; №П23008001/000-КФІ/13 між ТОВ «ФК «Народна позика» та ОСОБА_2; №П13008001/000-КФІ/13 між ТОВ «ФК «Народна позика» та ОСОБА_8

Відповідно до п.5.1 Договору поруки, у разі невиконання Боржником зобов`язань за основним договором, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А.., зареєстрований в реєстрі за №3586. Відповідно до укладеного Договору іпотеки від 30.08.2013 року ОСОБА_1 передала в Іпотеку майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 48,7 кв.м що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.6.4. Договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником (іпотекодавцями) умов основного договору, в тому числі у випадку одноразової чи неодноразових прострочок боржником (іпотекодавцями) сплати та/або неповернення кредиту іпотекодержателю, порушення будь-яких інших умов основного договору, а також у випадку порушення іпотекодавцями умов цього договору, в тому числі умов зберігання та/або експлуатації предмета іпотеки незалежно від настання строку виконання зобов`язань по основному договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань; вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк; попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до п. 6.6 вимога про усунення порушень надсилається поштою рекомендованим листом, кур`єрською службою або вручається особисто. Письмова вимога направляється за місцезнаходженням іпотекодавців, зазначеним у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.7. якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства.

Як вбачається з витягу, 09.07.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. на підставі договору іпотеки від 30.08.2013р., за відповідачем зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

21.04.2015 р. відповідачем на адресу позивача-боржника (іпотекодавця) та поручителів, були направлені письмові вимоги про погашення боргу за кредитним договором № 3008001/000-КФІ/13 від 30 серпня 2013 року з пропозицією погасити його в30-денний строк. Вимоги були відправлені поштою рекомендованим, цінним листом з повідомленням, з описом вкладення.

Згідно письмових пояснень відповідача та доказів, які знаходяться в матеріалах справи, ці вимоги не були отримані позивачем та повернулися на адресу відповідача з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п. п. 7, 8 постанови №9 від 6 листопада 2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з Договору іпотеки та пояснень представника Відповідача всі вимоги, передбачені ст. 203 ЦК України та Законом України «Про іпотеку» були дотримані при укладенні та посвідченні договору, з умовами договору сторони були згодні, про що свідчить їх підпис на договорі. Претензій один до одного не висували.

Представник Позивача не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що Договір іпотеки не відповідає вимогам чинного законодавства та не відповідає положенням ст, ст, 16, 203-204, 215 ЦК України.

Положення ст. ст. 203, 215 ЦК України, застосовуються до правочинів.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22733784 від 09.07.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.В., не є правочином, а тому до даних правовідносин не можливо застосувати дані положення.

За правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи недійсними, які за своїм змістом не є правочинами. До таких документів слід відносити рішення органів державної влади, свідоцтва (про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, державний акт на земельну ділянку, ордер, тощо). Зазначене визначено з в узагальненні Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними»

Таким чином, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в розумінні ЦК України не є правочином, тому підстав для визнання його недійсним немає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України)

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оскаржене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні не довів, яке саме право ОСОБА_1 порушує Договір іпотеки та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22733784 від 09.07.2015 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.В.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 202, 203, 204, 215 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину про перереєстрацію права власності недійсним відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко