Справа №: 653/1562/17
Провадження № 2-з/653/26/17
У Х В А Л А

іменем України

31 серпня 2017 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Митрохіної К.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спірну частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просить виселити ОСОБА_3 з його частини будинку № 77 по вул. Гагаріна в с. Щасливцево Генічеського району Херсонської області без надання іншого жилого приміщення та також зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у користуванні цього майна.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на спірну 1/10 даного житлового будинку.

31 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірну 1/10 частини даного житлового будинку та заборонити Щасливцівській сільській раді Генічеського району Херсонської області здійснювати реєстрацію місця проживання або перебування будь-яких осіб, оскільки є можливість переоформлення ОСОБА_2 спірної частини, з метою перешкоджання їй в користуванні цим майном.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладанням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного суду України в п. 4 своєї Постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку предметом позову є виселення та визнання права власності на спірне майно.

Доказів того, що ОСОБА_2 на теперішній час має намір розпорядитися даним майном шляхом продажу, переоформлення на інших осіб суду не надано, це лише припущення ОСОБА_1.

Отже, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ОСОБА_1 не доведено.

Таким чином, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову - відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеського районний суд в термін 5 днів з дня оголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_6