Номер справи 220/819/17
Номер провадження № 2/220/368/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право корстування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі вона проживає разом зі своїми батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В 2005 році до неї та її батьків звернулася її двоюрідна сестра ОСОБА_2 з проханням зареєструвати її в їх житлі, оскільки в неї не було реєстрації, що було перешкодою для подальшого працевлаштування. 30.06.2005 року за заявою позивача та її батьків, як співвласників квартири, ОСОБА_2 було зареєстровано в їх квартирі. Однак відповідачка з дня постановлення на реєстраційний блік і до теперішнього часу жодного дня в квартирі не проживала, оскільки мешкала в орендованій ній квартирі м.Донецьку, де працювала в комерційному банку. Таким чином, відповідач в квартирі взагалі не проживала, оплату комунальних послуг не здійснювала, не здійснювала поточного чи капітального ремонту квартири та не несла жодних трудових та фінансових затрат на його утримання. На її неодноразові звернення до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляє. Звернення позивача до суду з позовною заявою про позбавлення права користування жилим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. Вважає, що її права як власника вказаного нерухомого майна є порушеними, а тому підлягають захисту.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи оповіщеною про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи - Відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили факт не проживання відповідача у квартирі з 2000 року, з моменту закінчення навчання у школі, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.01.1998 р. зареєстрованого в Великоновосілківському бюро технічної інвентаризації 30.12.1998 р. за №1967, реєстраційний номер 15463637, квартира розташована за адресою: ОСОБА_7, АДРЕСА_4 належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 (а.с.5).

Згідно договору дарування від 08.10.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували ОСОБА_1 2/3 частини квартири АДРЕСА_2. (а.с.7).

Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області №22-28-21979 від 06.06.2017 року, у квартири АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4).

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.

Судом достовірно встановлено, що відповідач жодного дня не проживала у АДРЕСА_5, будинком не користується, витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг, не сплачує, перешкод у користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинив.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.

А тому власник житла має право вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй майном шляхом визнання зареєстрованої в ньому особи такою, що втратила право на користування. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_6

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина