Справа № 226/1425/17
Провадження № 2-о/226/152/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м.Мирноград

Димитровській міській суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.

за участю секретаря Альберті О.В.

заявника ОСОБА_1,

заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення державної служби,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту припинення державної служби. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 пояснила, що з 03 серпня 2010 року вона займала посаду головного спеціаліста відділу надходження платежів Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька, з 03 березня 2014 року займала посаду головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб в УПФУ в Київському районі м.Донецька, маючи тринадцятий ранг державного службовця. У 2014 році з початком бойових дій на території м.Донецька та області, з метою збереження свого життя та здоровя вона була вимушена покинути місце свого проживання та місце своєї роботи, зареєструвавшись як внутрішньо переміщена особа в УСЗН Мирноградської міської ради. З 28 квітня 2015 року по 28 квітня 2016 року заявник перебувала у соціальній відпустці по догляду за своєю дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребувала домашнього нагляду. 28 квітня 2016 року, по виходу з відпустки, вона дізналась, що її роботодавець у звязку з бойовими діями був переміщений з тимчасово непідконтрольної території м.Донецьк, на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі та змінив юридичну адресу на м.Покровськ Донецької області, вул.Центральна, 154. Однак, з відповіді Красноармійського обєднаного УПФУ Донецької області на її заяву про звільнення від 26 липня 2017 року вбачається, що її роботодавець до теперішнього часу функціонування так і не відновив, встановити місце знаходження роботодавця вона також не може, у звязку з чим продовження нею державної служби є неможливим. Оскільки, в неї не має можливості належним чином розірвати трудові відносини з роботодавцем, які фактично припинилися 09.08.2017 року, тому що факт їх припинення не підтверджений, а іншим чином ніж на підставі рішення суду підтвердити даний факт немає можливості, просила суд встановити факт припинення нею державної служби на посаді головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб в УПФУ в Київському районі м.Донецька з 09.08.2017 року за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу».

Заявник ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, заявник надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні вимог заяви наполягає.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини заявника та заінтересованої сторони і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не зявилися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 13 липня 2011 року була зареєстрованою та мешкала за адресою: Донецька область Ясинуватський район с.Спартак вул.Київська, буд. 13 та у звязку з початком бойових дій у 2014 році, була вимушена виїхати та разом з донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєструватися як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область м.Мирноград пров.Ворошилова, 2/4, про що видана довідка від 21.10.2014 року (а.с. 6, 8, 9).

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 з 03 серпня 2010 року займала посаду головного спеціаліста відділу надходження платежів Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька, а з 03 березня 2014 року займала посаду головного спеціаліста відділу надходження, прогнозування платежів та обліку застрахованих осіб в УПФУ в Київському районі м.Донецька (а.с. 10-12).

На підставі довідки про потребу дитини у домашньому догляді, виданої 08 квітня 2015 року Комунальним закладом «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_1 надана соціальна відпустка по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 28 квітня 2015 року по 28 квітня 2016 року (а.с. 16, 17).

14 липня 2017 року, на звернення ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України їй була надана відповідь, згідно з якою їй рекомендовано з питання припинення трудових відносин звернутися до суду, оскільки, незважаючи на той факт, що УПФУ України в Київському районі м.Донецька, у звязку з бойовими діями у м.Донецьк, змінило юридичну адресу на м.Покровськ Донецької області вул.Центральна, 154, сформувати керівний склад УПФУ та поновити функціонування територіального управління на теперішній час не має можливості (а.с. 20-21).

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька, станом на 16 серпня 2017 року зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (теперішня назва Центральна) буд. 154 (а.с. 23).

26 липня 2017 року заявником на адресу УПФУ в Київському районі м.Донецька: Донецька область м.Покровськ вул.Центральна, 154 була направлена заява з проханням про звільнення її за власним бажанням з 09.08.2017 року, яку, Красноармійським обєднаним управління ПФУ Донецької області їй було повернено та повідомлено, що дана установа за наведеною адресою фактично не перебуває (а.с. 13, 18).

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а також Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п 3 ч. 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» зазначено, що державна служба припиняється за ініціативою державного службовця або за угодою сторін.

Статею 86 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець має право звільнитися зі служби за власним бажанням, попередивши про це субєкта призначення у письмовій формі не пізніш як за 14 календарних днів до дня звільнення. Субєкт призначення зобовязаний звільнити державного службовця у строк, визначений у поданій ним заяві, у випадках, передбачених законодавством про працю.

Згідно з вимогами частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сімї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

З заяви від 26 липня 2017 року, поданої ОСОБА_1 вбачається, що вона просить звільнити її за власним бажанням з 09 серпня 2017 року, тобто зі спливом 14-ти терміну.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Донецьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З 27 листопада 2014 року приймання поштових відправлень на/з територію(ї) міста Донецьк Донецької області припинено відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», що унеможливило направлення у встановленому законом порядку заявником заяви про звільнення субєкту призначення.

Оскільки з наданих документів вбачається, що трудові відносини між заявником та Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька фактично припинились, заявником 26 липня 2017 року подана заява з проханням про звільнення, проте вона не має можливості припинити трудові відносини з незалежних від неї підстав, в порядку передбаченому зазначеними вище законодавчими актами, що позбавляє права набути статус безробітного чи влаштуватися на інше місце роботи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 43, 46, 55 Конституції України, ст. 38 КЗпП України, ст. 86 ЗУ «Про державну службу», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення факту припинення державної служби задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка обіймала посаду головного спеціаліста відділу надходження платежів Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька та Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м.Донецька, з 09 серпня 2017 року, за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу».

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін