Справа № 456/1586/17
Провадження № 2/456/1306/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Підгірцівської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за права власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., в с. Верчани Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що позивач є власником 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.07.2008р. Відповідно до даних погосподарського обліку Підгірцівської сільської ради Стрийського району зазначений житловий будинок рахувався, як колгоспний двір. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності на 1/3 частину житлового будинку №200 від 03.02.2017р., по АДРЕСА_1 зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є (була) моя баба ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 05.06.1988. Згідно записів в погосподарських книгах, що зберігаються в Підгірцівській сільській раді, житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року рахувався за: ОСОБА_5 - голова двору; ОСОБА_4 - син голови двору; ОСОБА_3 - онук голови двору; ОСОБА_1 - онук голови двору. Проте, ОСОБА_3, рідний брат позивача, з 1987 року був тільки зареєстрованим в даному будинку, а проживав окремо, відтак своєю працею участі у веденні спільного господарства не брав, про що ствердив своєю заявою від 21.03.2017 року, підпис на якій посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. 22.11.2007р. батьком позивача ОСОБА_4, було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати спадкодавцеві на день смерті, визначено ОСОБА_1 Даний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Дутко О.В. та зареєстровано за № 3194. ІНФОРМАЦІЯ_1. батько ОСОБА_4, помер, про що 14.01.2008 року видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1. Спадщину, позивач прийняв, оскільки на момент смерті батька ОСОБА_4 проживав разом з ним, що підтверджується довідкою Підгірцівської сільської ради № 381 від 01.03.2017. На момент смерті батька ОСОБА_4, він був власником 1/3 частки, житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 (колгоспного двору), яку він набув, в порядку ст.ст. 529, 548, 549 ЦЮ УРСР (редакції 1963, яка діяла на момент виникнення правовідносин), фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном (1/3 частки), після смерті своєї матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Враховуючи, що після смерті свого батька ОСОБА_4 спадщину позивач прийняв, то 21.03.2017 року він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В.. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 1/3 частку у праві власності на житловий будинок, після померлого ОСОБА_1, нотаріусом було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому позивач за викладених обставин змушений звернутися до суду задля визнання права власності на 1/3 частину житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1, Львівської області в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1,, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву згідно якої просив справу слухати за його відсутності та позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Підгірцівської сільської ради в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності та позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності та позовні вимоги задоволити

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно з п.6 "г" даної постанови, відповідно до ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Судом встановлено, що згідно довідки №2170 від 28.12.2016р., виданої Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області, про записи з по господарської книги с. Верчани, у будинковолодінні АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991р., були зареєстровані: ОСОБА_5 - голова двору; ОСОБА_4 - син голови двору; ОСОБА_3 - онук голови двору; ОСОБА_1 - онук голови двору.

Згідно свідоцтва про смерть виданого Підгірцівською сільської ради Стрийського району Львівської області від ІНФОРМАЦІЯ_1., ІНФОРМАЦІЯ_1., помер ОСОБА_4.

22.11.2007р. батьком позивача ОСОБА_4, було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати спадкодавцеві на день смерті, визначено ОСОБА_1

Згідно заяви ОСОБА_3, брата позивача, вбачається, що останній з 1987 року був тільки зареєстрованим в спірному будинку, а проживав окремо, відтак своєю працею участі у веденні спільного господарства не брав, про що ствердив своєю заявою від 21.03.2017 року, підпис на якій посвідчено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В.

Згідно постанови приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В., від 29.03.2017р., вбачається, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку у праві власності на житловий будинок, після померлого ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що нотаріусу не подані відомості та документи, необхідні для вчинення такої дії.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.07.2008р., ОСОБА_1, на праві спільної часткової власності на лежить 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 Львівської області.

Відповідно до положень ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказам МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлений можливості відновити свої права у позасудовому порядку, осіб які б могли претендувати на спадкове майно немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності.

Керуючись ст.ст. 10, 58-61, 154, 197, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1268, ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 85,9 кв.м. та приналежних до нього господарських будівель та споруд.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Т. Шрамко