Справа № 630/348/17
Провадження № 2/630/273/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2017 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дем'яненко І.В.,
за участю секретаря Тимошенко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області цивільну справу за позовною заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона 18 вересня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем.
Від спільного проживання у позивача з відповідачем народилися син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, 31 жовтня 210 року народження.
Позивач добровільно допомоги на утримання дітей не надає.
В звязку з вищевикладеним позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2. на її користь аліменти на утримання малолітніх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилися. Позивачка направила до суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги, просить розглядати справу без її участі.
Відповідач повідомлений про дату,час, місце розгляду справи шляхом публікації оголошення в газеті «Слобідський край», проте до суду не зявився.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, враховуючи думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, що не оспорюють ся сторонами по справі.
Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2004року у відділі реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 08 (а.с.8).
Від спільного проживання у позивача з відповідачем 21 лютого 2005 року народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного №3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 781 від 11 березня 2005 року та 31 жовтня 2010 року народилася донька ОСОБА_3 вікторія Віталіївна, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 268 від 16 листопада 2010 року (а.с.9,10).
Батьком неповнолітніх дітей записано відповідача ОСОБА_2,який на даний час мешкає окремо.
Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Вибір способу сплати аліментів залежить від конкретних обставин справи, зокрема від того, чи є заробіток (доход) платника аліментів стабільним, який характер має його дохід (натуральна чи грошова форма), який порядок сплати є найбільш зручним для одержання аліментів, тощо. При виборі способу сплати аліментів суд повинен виходити із того, щоб інтереси дитини були найбільш захищеними.
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону.
Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоровя, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці вживають усіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині держави - учасниці, так і за кордоном.
Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Праву дитини на утримання відповідає обовязок батьків надавати таке утримання.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей закріплено також у ст. 180 СК України.
Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не скористався своїм правом надати докази в порядку заперечення.
Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню.
З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю.
При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача.
В звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, і.н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, 31 жовтня 2010 року в розміріпо 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року до досягнення кожним з дітей повноліття
Допустити негайне виконання рішення щодо стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На заочне рішення відповідачем протягом 10 днів, з моменту отримання копії рішення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_5