Справа № 743/434/17
Провадження № 2/743/185/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2017 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю прокурора Кошель Н.М.

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2

представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, і зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 - про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, зазначивши, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, починаючи з 2013 року, після припинення шлюбних відносин між сторонами, відповідач самоусунувся від спілкування з дитиною, не займається вихованням сина, не надає йому матеріального утримання.

Таким чином, позивач, посилаючись на ст.ст.150, 157, 164, 165, 166, 184 СК України, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина та стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини, в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

18.04.2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, зазначивши, що дитина, батьком якої він записаний у свідоцтві про народження і батьківство якої він визнав, була зачата і народилася ще до укладення шлюбу між сторонами, а на початку 2017 року ОСОБА_5, зі слів колишньої дружини, стало достовірно відомо про те, що він не являється біологічним батьком дитини.

Таким чином, ОСОБА_5 просив суд виключити відомості про нього із актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, в письмових запереченнях на первісний позов ОСОБА_5 вказав, що підстави для стягнення з нього аліментів у твердій гршовій сумі та в заявленому позивачем розмірі відсутні, оскільки він має незначний постійний дохід та утримує ще двох неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 19.04.2017 року, позови ОСОБА_1 і ОСОБА_5 були обєднані в одне провадження.

Під час судового розгляду до участі у справі в якості третіх осіб, котрі не заявляють самостійних вимог на предмет спору, з ініціативи суду було залучено - орган опіки та піклування, в особі Добрянської селищної ради Ріпкинського району; Службу у справах дітей Ріпкинської РДА; Ріпкинський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області.

19.08.2017 року представник позивача за зустрічним позовом, після надходження висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації від 19.07.2017 року, відмовився від вимог щодо виключення відомостей про ОСОБА_5, як батька дитини, з актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, додатково пояснивши, що після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач ще близько 1 місяця проживав у квартирі, яку вона винаймала, а потім, за її відсутності, окрім власного майна, вивіз з квартири всі цінні речі.

В подальшому, ОСОБА_5 не виконував батьківських обовязків і, починаючи з 2013 року, лише один раз зателефонував колишній дружині, спитавши, який подарунок необхідно придбати сину на день народження. Приблизно через 1 місяць ОСОБА_5 привіз цей подарунок, розмовляв із сином не більш ніж 3 хвилини, на цьому припинивши будь-яке спілкування з дитиною та матірю. З 2013 року ОСОБА_5 не надає утримання сину, не відвідує його в навчальних закладах. Раніше ОСОБА_1 не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів та поділ майна, а про місце проживання колишнього чоловіка та його сімейний стан, позивачеві взагалі нічого невідомо. Нотаріально посвідчену згоду на тимчасову поїздку сина за кордон, з метою відпочинку, ОСОБА_5 надав лише після сплати йому колишньою дружиною 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_5 в судові засідання не зявлявся.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні первісні вимоги визнав частково, а саме заперечував проти позбавлення відповідача батьківських прав, з тих підстав, що після розірвання шлюбу між сторонами, батько двічі дарував синові подарунки, однак перестав спілкуватися з дитиною з тих причин, що його колишня дружина уклала новий шлюб. Також представник відповідача зазначив, що вимоги про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав не підтверджено належними і допустимими засобами доказування, а задоволення позову в цій частині, позбавить відповідача реалізації права на спілкування із сином.

Крім того, майновий стан відповідача не дозволяє йому надавати повноцінну допомогу всім трьом дітям, батьком яких являється ОСОБА_5

При цьому, представник відповідача ускладнився зазначити точне місце проживання ОСОБА_5, склад його сімї, наявність утриманців, які проживають спільно з відповідачем, а також чи перебуває ОСОБА_5 на момент розгляду справи в іншому зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, представник відповідача не заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів у розмірі ? частини заробітку відповідача.

Прокурор в судовому засіданні вказала на обґрунтованість вимог, заявлених до ОСОБА_5, оскільки поведінка відповідача як до предявлення позову до суду, так і під час судового розгляду, однозначно вказує на повне ігнорування батьком своїх обовязків у відношенні до дитини.

Представник Служби у справах дітей Новозаводської районної у м.Чернігові ради в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Служби у справах дітей Ріпкинської РДА, в судовому засіданні вказала на обґрунтованість вимог про позбавлення відповідача батьківських прав з тих підстав, що ОСОБА_5 не виконує своїх обовязків по відношенню до дитини, визначених Сімейним кодексом України.

Представник органу опіки та піклування Добрянської селищної ради в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник Ріпкинського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення зявившихся учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.11.2010 року по 23.01.2013 року.

Сторони не оспорювали, що малолітній ОСОБА_6 народився до укладення шлюбу між сторонами.

З актового запису про народження № 15 від 19.07.2005 року вбачається, що до цього документа, на підставі спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 28.12.2010 року, було внесено зміни про батьківство, згідно яких батьком дитини значиться ОСОБА_5, а прізвище дитини змінено, відповідно, з Копич на Московченко.

Висновком судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації № 158 від 19.07.2017 року підтверджується, що батьківство ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_6 практично доведено і складає величину не менш ніж 99,99%.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.01.2013 року, шлюб між сторонами розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з лютого 2013 року, сторони не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, а відповідач не виконує своїх обовязків по утриманню та вихованню дитини.

Починаючи з 14.03.2014 року, ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. Укладаючи новий шлюб, ОСОБА_1 не змінювала свого попереднього прізвища.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_1.

Актами обстеження від 20.02.2017 року та від 02.03.2017 року підтверджується, що з листопада 2013 року ОСОБА_1 разом із сином проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому дитина забезпечена окремою кімнатою, для неї створено належні умови навчання, відпочинку і розвитку.

Свідоцтвом серії В03 № 445471 від 13.09.2010 року підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

З довідки Чернігівської ОСОБА_8 ступенів № 13 Чернігівської міської ради Чернігівської області № 36 від 09.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 навчається в загальноосвітньому навчальному закладі № 13 м.Чернігова з 03.06.2015 року, матір дитини - ОСОБА_1 постійно відвідує батьківські збори, підтримує тісний контакт з класним керівником та вчителями, слідкує за успішністю сина, батько дитини, за час навчання сина, жодного разу не відвідав школу та не інтересується його успішністю.

З довідки Чернігівської міської дитячо-молодіжної громадської організації Центр спортивно-естрадного танцю Інсайд вбачається, що вихованням дитини займається матір, яка відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті дитини і Центру, вчасно сплачує членські внески, купує костюми для виступів. Відповідач ОСОБА_5 жодного разу в Центрі не був.

З висновку органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету районної ради у м.Чернігові 13.03.2017 року № 52, вбачається, що ОСОБА_5 доцільно позбавити батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання обовязків, передбачених ст.ст.141,150, 155 СК України та ст.12 Закону України Про охорону дитинства.

Вказаний висновок прийнято, в тому числі, з урахуванням заяви малолітнього ОСОБА_6, поданої до органу опіки та піклування.

З висновку органу опіки та піклування Добрянської селищної ради, затвердженого рішенням № 1 від 10.04.2017 року, вбачається, що ОСОБА_5 доцільно позбавити батьківських прав.

Частинами 1, 2 ст.141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст.ст.150, 155 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 12 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Вони зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку до свідомого життя у суспільстві. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач належними і допустими засобами доказування повністю довела ті обставини, на які вона посилались, як на підставу своїх вимог, в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_5

Частиною 3 ст.167 СК України передбачено, що у випадку позбавлення батьківських прав одного з батьків, дитина за бажанням другого з батьків, може бути передана йому.

Приймаючи до уваги, що малолітній ОСОБА_6 проживає та перебуває на утриманні матері, він підлягає залишенню на вихованні у позивача.

Згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів.

У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України (в редакції чинній на день ухвалення рішення), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є будинок № 28а по вул.Миру в смт.Добрянка Ріпкинського району.

Даних про дійсне місце проживання, сімейний стан, фактичну наявність у ОСОБА_5 інших, в тому числі неповнолітніх утриманців, як самим відповідачем, так і його представником в розпорядження суду не надано.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини.

В той же час, заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів підлягає зменшенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 являється також батьком неповнолітніх ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З довідки № 34, виданої ТОВ АК Сівер-Авто 11.04.2017 року, вбачається, що ОСОБА_5 працює у вказаному товаристві слюсарем з ремонту автомобілів та отримує мінімальну заробітну плату, визначену законодавством України.

Таким чином, незважаючи на відсутність даних про фактичне утримання відповідачем інших дітей, батьком яких він записаний у свідоцтвах про народження, суд виходить з того, що ОСОБА_5 зобовязаний утримувати цих дітей, а також задовольняти особисті життєві потреби.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зменшення суми аліментів, заявленої до стягнення позивачем.

В той же час, згідно ч.2 ст.182 СК України (в редакції від 17.05.2017 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 1 ч.1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за розгляд судом вимог про стягнення аліментів.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ОСОБА_1 судовий збір, за вимогами про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст.10, 57, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП НОМЕР_1), громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 28.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів, у межах сум платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5, (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2) 640 грн., в якості відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5, в дохід держави, судовий збір у розмірі 640 грн.

Копію рішення, після набрання ним чинності, надіслати органу реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - у цей же строк, з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 22.08.2017 року.

Суддя Є.А. Жовток