Справа № 195/563/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
25.07.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Мирівська сільська рада Томаківського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01 березня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест», реєстраційний номер Н-2230, ОСОБА_3 у ОСОБА_2 був придбаний у власність житловий будинок № 43 по вул.Гагаріна в с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області, що розміщений на земельній ділянці площею 0,36 га.
10 квітня 1997 року ОСОБА_3 померла. На день смерті ОСОБА_3 проживала за адресою вищевказаного придбаного житлового будинку.
Позивач зазначає, що в зазначений житловий будинок вона вселилася та прийняла його у користування разом із присадибною земельною ділянкою та городом на початку 1997 року, так як у них були добрі стосунки із ОСОБА_3 та вона здійснювала за нею догляд та згодом, брала участь у її похованні. При цьому офіційних договірних зобов'язань щодо володіння чи користування житловим будинком, присадибною та для ведення підсобного господарства земельною ділянкою між ними не укладалося.
На сьогоднішній день вона продовжує проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, добросовісно та безперервно (більше дев'ятнадцяти років) володіє та користується житловим будинком та земельною ділянкою, підтримує їх у належному стані.
Оригінали документів: договір купівлі-продажу житлового будинку від 01.03.1997р., Державний акт на право приватної власності на землю - знаходяться у неї.
Ніхто протягом усього часу її проживання у вищезазначеному будинку з 1997 року та по даний час її прав на володіння та користування цим нерухомим майном не оспорював, ніяких претензій до неї не пред'являв.
Позивач зазначає, що з 1997 року по теперішній час вона продовжує володіти і користуватися житловим будинком та земельною ділянкою загальною площею 0,36 га, розташованих за адресою: с.Настасівка Томаківського району, вул.Гагаріна, 43; зазначений факт ніким не спростовано, а тому, вважає, що має право на набуття права власності на зазначене майно за набувальною власністю відповідно до ст.344 ЦК України.
Сторони у судове засідання не з'явилися.
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позов підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень суду щодо позову не надала.
Третя особа - Мирівська сільська рада Томаківського району подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та просять вирішити позов на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1, яку знає з часу проживання останньої у спірному будинку, належного ОСОБА_3 Тобто у 1997 році у неї зявилася нова сусідка ОСОБА_3, якій у придбанні будинку допомогла ОСОБА_2, яка є відповідачем у даній справі. До ОСОБА_3 часто приїздила в гості знайома ОСОБА_1, яка потім почала проживати в одному будинку з ОСОБА_3 Але невдовзі, після купівлі будинку, ОСОБА_3 померла, так як часто вживала спиртні напої, а ОСОБА_1 залишилася проживати у тому будинку і проживає до теперішнього часу. Свідок також додала, що позивач відкрито володіє та користується вказаним житловим будинком і вважає його своїм.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона також проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1, яку знає з 1997 року, тобто з часу її проживання у спірному будинку, належного ОСОБА_3, яка відразу померла після купівлі будинку. Їй відомо, що для ОСОБА_3 придбанням будинку займалася ОСОБА_2( мешканка міста Запоріжжя, яка допомагала придбати людям не один будинок у с.Настасівка), яка є відповідачем у даній справі. Після смерті ОСОБА_3 у будинку продовжує проживати ОСОБА_1, яка тривалий час близько 20 років відкрито користується вказаним будинком, робить в ньому поточні та капітальні ремонти, весь час сама особисто саджає біля будинку город.
За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність.
З матеріалів справи суд вбачає, що позивач у даній справі на початку 1997 року вселилася у спірний житловий будинок та прийняла його у користування разом із присадибною земельною ділянкою та городом, розташовані за адресою: вул.Гагаріна, 43 в с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області, належний на праві власності ОСОБА_3.
З договору купівлі-продажу нерухомості від 01.03.1997 року, зареєстрованого на Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест», реєстраційний номер Н-2230, вбачається, що ОСОБА_3 у ОСОБА_2 був придбаний у власність житловий будинок № 43 по вул.Гагаріна в с.Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області, що розміщений на земельній ділянці площею 0,36 га (а.с. 6), належній на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 004901, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 403/431 ( а.с.17).
10 квітня 1997 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 125128 (а.с.18).
На день смерті ОСОБА_3 проживала за адресою купленого нею помешкання по вул.Гагаріна, 43 в с.Настасівка Томаківського району, що підтверджується довідкою Мирівської сільської ради від 13.12.2016 р. № 2440, права на яке вона не встигла зареєструвати у органах БТІ.
Як зазначає позивач у них були добрі стосунки із ОСОБА_3 та вона здійснювала за нею догляд та згодом, брала участь у її похованні. При цьому офіційних договірних зобов'язань щодо володіння чи користування житловим будинком, присадибною та для ведення підсобного господарства земельною ділянкою між ними не укладалося.
Позивач продовжує проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, добросовісно та безперервно (більше дев'ятнадцяти років) володіє та користується житловим будинком та земельною ділянкою, підтримує їх у належному стані, що підтверджується довідкою Мирівської сільської ради від 12.09.2016 р. № 1644 та актом обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с. 14-15).
З матеріалів справи суд також вбачає, що позивач оплачує відповідні комунальні послуги, що підтверджується відповідними доказами (а.с. 21-27).
Після смерті ОСОБА_3 ніхто житлового будинку, присадибної ділянки та для ведення підсобного господарства у встановленому порядку у власність не оформив.
Ніхто протягом усього часу проживання позивача у вищезазначеному будинку з 1997 року та по даний час її прав на володіння та користування цим нерухомим майном не оспорював, ніяких претензій до неї не пред'являв.
Із виданого КП «Томаківське БТІ» ДОР» технічного паспорту на житловий будинок станом на14.09.2016 року, відповідно до експлікації приміщень загальна площа будівлі становить 48,0 кв.м., із них житлової - 21,3 кв.м.( а.с.7-10).
Згідно з висновком ТОВ «Грандторгстрой» дійсна вартість житлового будинку станом на 27.09.2016 року складає 20 000 грн.(а.с.19-20).
На підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, виданої відділом Держгеокадастру у Томаківському районі, станом на 01.01.2016 р. дійсна вартість присадибної земельної ділянки площею 0,25 га складає 61 098 грн., для ведення особистого селянського господарства площею 0,11 га - 3520 грн.
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Зі змісту ст.344 ЦК України виплаває, що у випадку, якщо є підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати наявну річ своєю, він погодився із її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця.
Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у статті 344 ЦК України, а саме: тривалість, добросовісність, відкритість та безперервність володіння майном як своїм власним. Відкритість та безперервність володіння є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною власністю і означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також до нього не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна.
Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю.
Позивач зазначає, що з 1997 року по теперішній час вона продовжує володіти і користуватися житловим будинком та земельною ділянкою загальною площею 0,36 га, розташованих за адресою: с.Настасівка Томаківського району, вул.Гагаріна, 43; зазначений факт ніким не спростовано, а тому, вважає, що має право на набуття права власності на зазначене майно за набувальною власністю.
Статтею 119 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни, які добросовісно відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку можуть отримати її у власність на підставі набувальної давності.
Відповідно до положень статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, розміщений на земельній ділянці, до особи, яка набула таке право переходить право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення.
Володіння позивачем зазначеним спірним житловим будинком та земельною ділянкою з 1997 року не здійснювалось на підставі договірних зобовязань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у неї підстави для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.
В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю».
Визнання за позивачем права власності на будинок та присадибну земельну ділянку не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси.
Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за нею права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи, що позивач просить зарахувати сплачені нею судові витрати до держави, тому суд вважає можливим звільнити відповідачів від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 88, 174, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Постановою № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 119,120 Земельного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на:
- на житловий будинок літ.«А» загальною площею 48,00 кв.м, житловою площею
21,30 кв.м, з надвірними господарськими будівлями: вбиральнею літ. «Б», погрібом
літ. «Д», що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район,
с.Настасівка, вул.Гагаріна,43;
- земельну ділянку загальною площею 0,36 га, що складається із: земельної ділянки
площею 0,25 га, із цільовим призначенням - присадибна ділянка та земельної ділянки площею 0,11 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с.Настасівка, вул.Гагаріна, 43, що зареєстровані на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 004901 від 10.02.1997 р. за № 403/431 за ОСОБА_2.
Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн. залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:/підпис/ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Л.А.Кондус