Справа № 375/1332/16-ц Головуючий у І інстанції Потеряйко С. А.
Провадження № 22-ц/780/3461/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 46 27.07.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року у справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсними розпоряджень, свідоцтв про право власності на земельну ділянку та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області звернувся з позовом до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2, в якому просив суд визнати недійсним розпорядження голови Рокитнянської РДА від 14.03.2008 року №101 про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,9999 га для ведення особистого селянського господарства на території Рокитнянської селищної ради; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,8799 га для ведення особистого селянського господарства, виданого ОСОБА_2 12.11.2014 року та скасувати рішення про його реєстрацію; визнати недійсним розпорядження голови Рокитнянської РДА від 11.12.2014 року №392 про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,12 га з ведення особистого селянського господарства для індивідуального садівництва; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, виданого ОСОБА_2 17.12.2014 року та скасувати рішення про його реєстрацію; витребувати у ОСОБА_2 на користь держави в особі Київської ОДА землі водного фонду площею 0,0270 га на території Рокитнянської селищної ради за межами населеного пункту. Ціна позову визначена 38751 грн.

Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 08.11.2016 року відкрите провадження в справі.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10.01.2017 року задоволено заяву головуючого судді про самовідвід та змінено підсудність даної справи Таращанському районному суду Київської області.

Ухвалою суду від 27.02.2017 року позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації Д.Антонюка залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.04.2017 року скасовано ухвалу Таращанського районного суду від 27.02.2017 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 17 травня 2017 року позовну заяву залишено без руху, позивачу був наданий строк на усунення недоліків його позову. Зокрема суд вказав, що позовна заява містить сім позовних вимог, а судовий збір було сплачено у розмірі 6890,00 грн., тобто за п'ять позовних вимог немайнового характеру. При цьому позивачем не зазначено доказів грошової оцінки спірної землі, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову, відтак й розмір судового збору за шість вимог немайнового та одну вимогу майнового характеру.

19 травня 2017 року до Таращанського районного суду Київської області надійшла заява заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, в якій він вказав, що при подачі позову судовий збір було сплачено за 4 вимогами немайнового характеру та 1 вимогою майнового характеру. При цьому вартість спірної землі, відтак і розмір судового збору за вимогою майнового характеру, було встановлено на підставі нормативної грошової оцінки ріллі та положень ст. 292-1.2. Податкового кодексу України, за якими для оцінки земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) приймається нормативна грошова оцінка ріллі в Автономній Республіці Крим або в області. При цьому прокурором було надано платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 3200,00 грн. за рештою позовних вимог.

Вважаючи, що вимоги ухвали суду 17 травня 2017 року прокурором виконані не були, а недоліки позовної заяви не були усунуті, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року позовну заяву на підставі п.8 ч.1ст.207 ЦПК України було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд необґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду, зазначені судом недоліки позову були прокурором усунуті 19 травня 2017 року, було надано платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 3200,00 грн. та викладені вмотивовані доводи щодо неможливості надати докази грошової оцінки земельної ділянки водного фонду площею 0,0270 га, які судом не були взяті до уваги. За таких умов вважає залишення його позову без розгляду незаконним.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне:

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що ним не були виконані вимоги щодо подання доказів вартості спірної землі, у зв'язку з чим неможливо встановити розмір судового збору за подачу вимоги майнового характеру. При цьому суд першої інстанції не погодився з позицією прокурора щодо встановлення вартості такої землі, виходячи з нормативної грошової оцінки ріллі в Київській області. Зазначене й стало підставою для залишення позову без розгляду.

З наведеною позицією суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

У відповідності до положень ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю такого майна. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З аналізу наведеної норми вбачається, що визначення ціни позову здійснюється самим позивачем. При цьому якщо суд прийде до висновку про те, що визначена позивачем ціна не відповідає дійсній вартості такого майна або у нього відсутня можливість встановити точну його ціну, суд самостійно визначає розмір судового збору, який підлягає сплаті при подачі позову, з наступним його коригуванням відповідно до ціни майна, яка буде встановлена в ході розгляду справи. В той же час вимоги даної норми судом першої інстанції виконані не були. Не погодившись з визначеною прокурором вартістю спірної земельної ділянки, суд тим не менш не встановив розмір судового збору відповідно до передбаченого ч. 2 ст. 80 ЦПК України порядку, а постановив позов залишити без розгляду, що не може вважатися законним.

У відповідності до положень ст. 311 ЦПК України апеляційний суд скасосує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення останнім норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 201, 202, 303-304, 307, 311-315, 317-319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області задовольнити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 23 травня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: С.В. Лівінський

А.С. Сержанюк