Справа № 175/4892/16-ц
Провадження № 2/175/2018/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала предявлений позов та просила її вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача суму завданих їй матеріальних збитків у розмірі 4100,00 грн., а також суму судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, погодившись відшкодувати шкоду лише за 9 (девять) пошкоджених деревяних брусів, у іншій частині вважав позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка по вулиці Цвіточній, №45 в м. Підгородне, Дніпровського району, Дніпропетровської області (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), площею 0,089 га, кадастровий номер :02:011:0095 та її право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка від 29.03.2016 року.

разом з тим, земельна ділянка, яка належить позивачці на праві власності, межує із земельною ділянкою, розташованою по вул.Українській, №56 в м. Підгородне, де проживає відповідач ОСОБА_2

Як встановлено у судовому засіданні, в жовтні 2015 року позивачка разом з чоловіком розпочала будівельні роботи на належній їй земельній ділянці, при цьому купили деревяні дошки, дерев'яний брус, побудували паркан на своїй ділянці, яким відділили межу між сусідніми земельними ділянками сторін.

Так, 16 жовтня 2015 року махарина А.О. обробляла дошки вогнебіозахистним розчином вартістю 500,00 гривень, в цей час відповідач ОСОБА_2 знаходячись в м. Підгородне по вул.Українській, №56, почав виражатися нецензурною лайкою на адресу позивачки, перешкоджаючи їй проводити будівельні роботи з фарбування паркану. При цьому відповідач з невідомих причини зламав частину паркану, а саме дерев'яні дошки у кількості 90 штук та дерев'яний брус у кількості 9 штук.

У звязку з чим, позивачка змушена була викликати поліцію та звернутися з відповідною заявою про вчинення правопорушення, за результатами розгляду якої відповідним висновком дільничного інспектора СДІМ Дніпровського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 23.10.2015 року, і відповідач не заперечував проти того, що ним завдана позивачці матеріальна шкода, але відшкодовувати її він не буде, оскільки вважає її завищеною.

Крім того, за вчинення вищевказаного правопорушення 16.10.2015 року відповідача ОСОБА_2 11.11.2015 року Дніпропетровським районним судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, про що свідчить постанова від 11.11.2015 року по справі № 3-175/4357/15-п.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що в серпні 2016 року позивачка ОСОБА_1 письмово звернулася до відповідача з проханням відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду, але отримавши лист-вимогу, відшкодувати завдані збитки відмовляється, у звязку з чим, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ст.1 Першого Протоколу) гарантує захист права власності і попереджає про недопустимість з боку держави свавільного захоплення права власності, втручання в право безперешкодного користування та вільне володіння своїм майном. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Конституція України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина, незважаючи на наявність у правових нормах прямої вказівки на можливість такого захисту ( ст.ст.8,55 Конституції України).

Відповідно ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Нормою ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі

Згідно з ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

У відповідності до ст. 1201 ЦК України підлягають відшкодуванню витрати, понесені особою у зв'язку з пошкодженням її майна у вигляді деревяного паркану.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про повну обґрунтованість вимог позивачки в частині відшкодування матеріальної шкоди, що виразилася у витратах понесених на придбання деревяних дошок та брусів у розмір 4100,00 гривень, що підтверджується матеріалами справи і встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору, що пропорційна задоволеним позовним вимогам, у розмірі 1200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст.14,41 Конституції України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 23, 79, 88, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) суму матеріальної шкоди у розмірі 4 100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров