АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/424/17
Провадження № 22-ц/792/1525/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., Спірідонової Т.В.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю боржника ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 липня 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Бублик Н.Р. (далі - державний виконавець) звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначила, що Відділ державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області (далі - Відділ ДВС) здійснює виконавче провадження № 53850088 з виконання виконавчого листа Славутського міськрайонного суду Хмельницької області № 682/424/17 від 26 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на малолітню дочку, ОСОБА_5, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_1 ухиляється від виконання вказаного судового рішення та має намір виїхати за кордон.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 липня 2017 року подання державного виконавця задоволено частково. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів за судовим рішенням або до зміни обставин і підстав для цього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Державний виконавець і стягувач ОСОБА_4, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явилися. Від ОСОБА_4 і Відділу ДВС до апеляційного суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того, Відділ ДВС подав до апеляційного суду письмові заперечення проти апеляційної скарги.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Обмежуючи ОСОБА_1 право виїзду за межі України, суд виходив з того, що остання не виконує рішення суду про стягнення аліментів на дитину.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року (справа № 682/424/17) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2017 року і до повноліття дитини.

На підставі виконавчого листа від 26 квітня 2017 року, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за цим рішенням, державний виконавець постановою від 3 травня 2017 року відкрив виконавче провадження № 53850088.

У той же день державний виконавець викликала ОСОБА_1 до Відділу ДВС з питання сплати боргу за виконавчим документом, одночасно державний виконавець зобов'язала ОСОБА_1 надати відомості про свої доходи та місце роботи.

15 травня 2017 року ОСОБА_1 з'явилася до державного виконавця та повідомила останню, що працює у Приватному акціонерному товаристві «Фірма Бакалія», після чого постановою державного виконавця від 18 травня 2015 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

31 травня 2017 року ОСОБА_1 звільнилася з роботи за власним бажанням і підприємство припинило утримання аліментів із її заробітної плати.

Разом із тим, ОСОБА_1 добровільно перерахувала ОСОБА_4 аліменти на дитину: 11 травня 2017 року - 200 грн, 9 червня 2017 року - 200 грн, 16 червня 2017 року - 200 грн.

Докази у справі не вказують на те, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання зобов'язання зі сплати аліментів, яке покладено на неї судовим рішенням, а наявність заборгованості по аліментам об'єктивно не вказує на таке ухилення.

Державний виконавець не довела цієї обставини, внаслідок чого у суду першої інстанції були відсутні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Неврахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, не давши належної оцінки дослідженим доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що подання державного виконавця є обґрунтованим.

Оспорювана ухвала не відповідає вимогам закону, тому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 липня 2017 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України скасувати та постановити ухвалу з цього питання.

Подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Бублик Надії Романівни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ Т.В. Спірідонова

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Зеленська В.І.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 81