Справа № 594/963/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між нею і відповідачем припинено з 07.12.2016 року. Відповідач ніде не працює, однак є фізично здоровим, працездатним чоловіком, їй відомо, що він їздить за кордон на заробітки, а тому отримує дохід і відповідно має можливість брати участь в утриманні їхнього малолітнього сина. Вона на даний час знаходиться у декретній відпустці, отримує одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. щомісяця, якої не вистачає на повноцінне утримання та забезпечення нормального розвитку дитини. Крім того, вона має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_4, яка не є дочкою відповідача і є напівсиротою. Отже, ОСОБА_2 як батько, зобов'язаний сплачувати кошти на утримання їхнього малолітнього сина до досягнення ним повноліття, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі у розмірі 1500 грн. щомісячно з часу подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подав заперечення проти позову та просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій у розмірі 713 грн., посилаючись на те, що після розірвання сімейних відносин з позивачкою, продовжував надавати сину матеріальну допомогу і продовжуватиме матеріально допомагати дитині. В теперішній час він не працевлаштований та постійного заробітку не має і на сьогоднішній день він теж знаходиться в важкому матеріальному становищі, крім того, в нього на утриманні є непрацездатна мати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Син хворіє, знаходився на лікуванні в Тернопільській обласній дитячій лікарні, проте, відповідач не цікавився витратами на лікування. З часу, відколи вони проживають окремо, відповідач дав на утримання дитини близько 130 грн., допомоги, яку вона отримує, недостатньо для утримання дитини. Відповідач їздить за кордон на заробітки і має змогу сплачувати аліменти, тому просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони з 29 липня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 29.07.2016 року.

Дитина ОСОБА_5 проживає з позивачкою в АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Борщівської міської ради №5162 від 09.08.2017 року.

Згідно акту обстеження житлових умов Борщівської міської ради Тернопільської області від 02 серпня 2017 року ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, має на утриманні дочку напівсироту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає без реєстрації.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 1500 грн. в місяць.

Відповідач у запереченнях на позов вказує, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 713 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2017 рік" з 01 травня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розмірі 1426 грн.

Враховуючи що малолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги, мати дитини знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і ніде не працює, а відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитну, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі - 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

Згідно ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 900,00 грн. щомісячно, починаючи з 10 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання його копії, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: