МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/1104/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 19.08.2014 року ОСОБА_3 під розписку отримала від нього грошові кошти в розмірі 5000 дол. США за вчинення дій по оформленню правовстановлюючих документів на нерухоме майно по вул. Балківській, 117 у м. Одесі.

Позивач стверджував, що до теперішнього часу такі дії не виконані відповідачем та просив в порядку ст. 1212 ЦК України стягнути спірні грошові кошти як безпідставно отримані.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в останнє судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (телефонограма суду за реєстровим №359), в процесі розгляду справи позов не визнала, зазначаючи, що між сторонами виниклі договірні відносини по наданню юридичних послуг, які вона виконала в повному обсязі.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд відповідно до вимог ЦПК України вирішує цивільно-правовий спір виключно в межах заявлених вимог, які визначається позивачем.

Спосіб захисту порушеного права, як і підстави позову обираються позивачем самостійно.

В процесі розгляду справи суд має на підставі позовної заяви та пояснень сторін встановити предмет та підстави позову з метою встановлення характеру виниклих між сторонами правовідносин та обрання правильного, передбаченого законом способу захисту порушеного права в межах заявлених вимог.

Так, в процесі розгляду справи при встановлені судом підстав позову представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в порядку ст.1212 ЦК України.

При вирішенні спору суд виходить з того, що стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобовязань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобовязання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зазначене узгоджується із постановою та правовою позицієюВерховного Суду України від 03.06. 2015 року у справі за №6-100цс15, від 2.10.2013 року у справі за № 6-88цс13.

Так, судом встановлено, що сторонами по даній справі була досягнута домовленість про надання відповідачем позивачу певних послуг з приводу оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно по вул. Балківській, 117 у м. Одесі.

Така домовленість була оформлена розпискою від 19.08.2014 року, в якій ОСОБА_3 зазначила, що отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000 дол. США в якості авансового платежу за вчинення вищевказаних дій.

Розписка є підписаною, грошові кошти за нею передані ОСОБА_3 ОСОБА_2О, що не оспорюється сторонами, підтверджується показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_4

Відомості про особу, на ім*я якої відповідач повинна була оформити нерухоме майно в розписці відсутні.

Відповідач в процесі розгляду справи стверджувала, що брала участь при вирішенні спору по визнанню за ОСОБА_4, яка є тіткою позивача права власності на 1/6 частину домоволодіння по вул. Балківській, 117 у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5

11.03.2015 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси за ОСОБА_4, яка є тіткою позивача, визнано право власності на 1/6 частину домоволодіння по вул. Балківській, 117 у м. Одесі в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5

08.05.2015 року відповідачем було оформлено право власності на це майно (витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №72803784).

Вказані обставини не спростовані позивачем.

Враховуючи, що судом встановлена наявність у сторін договірних правовідносин, підстави для застосування статті 1212 ЦК України у спірних правовідносинах відсутні, що не позбавляє позивача права звернення із позовом з інших підстав, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 209, 213, 214, 215, 218, ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.В. Маркарова