Справа № 653/962/17
Провадження № 2/653/632/17
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2017 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Митрохіної К.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони з чоловіком не підтримують сімейні відносини, разом не проживають, причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри один до одного, крім того відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітей повноліття а також розірвати між ними шлюб зареєстрований 02 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 212.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснивши, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому вона хоче щоб кожного місяця була присуджена фіксована сума, а також розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки строк наданий судом для примирення сплив, та за цей час вони з відповідачем не примирилися.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн..

Суд, вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Калісевич) ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 02 грудня 2010 року який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 212 (а.с. 3).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5).

Згідно характеристики на ОСОБА_2 виданої виконавчим комітетом Сокологірненської сільської ради № 320 від 12 квітня 2017 року, ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матірю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7. Його дружина разом із двома неповнолітніми дітьми проживає окремо. ОСОБА_2 постійного місця роботи не має. (а.с. 15).

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до розяснень п. 10 5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

Так судом, 13 квітня 2017 року було вжито заходів для примирення подружжя, та за бажанням відповідача ОСОБА_2 надано строк для примирення на строк три місяці.

Враховуючи те, що сторони за час наданий судом для примирення не примирились, не проживають разом, загальне господарство не ведуть, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити, розірвавши шлюб сторін.

Згідно з нормами ч.ч. 8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює, інших доходів не має, стан здоровя позивачки та дітей нормальний, інших утриманців у позивачки не має. Відповідач постійного місця роботи не має, стан його здоровя нормальний, утриманців не має.

Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивачки, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, оскільки неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги, а їх батько спроможний та зобовязаний надавати їм матеріальну допомогу, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дітей всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для їх належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на дітей щомісячно до досягнення ними повноліття в судовому порядку.

Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ч. 2 ст. 112, ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Шлюб зареєстрований 02 грудня 2010 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 212 між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Калісевич) ОСОБА_5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 31 березня 2017 року і до досягнення дітей повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір: (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, 3, банк отримувача ГУ Державної казначейської

служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Рішення в частині стягнення аліментів в період з 31 березня 2017 року по 08 серпня 2017 року підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_8