ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишовой Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області подання Головного державного виконавця відділу Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2, стягувач Фастівське Обєднане УПФ України у Київській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження52741801 з виконання виконавчого листа № 810/5404/14, виданого 13.01.2015 року Київським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь Фастівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області в сумі 1732,80 грн. З підстав того, що боржником не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду, просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі Українибез вилучення паспортного документа.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд розглядає дане подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши письмові матеріали, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Фастівському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження 52741801, відкрите 27.10.2016 рокуна виконання виконавчого листа № 810/5404/14, виданого 13.01.2015 року Київським окружним адміністративним судом про стягнення зКозловської Л.П. боргу на користь Фастівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області в сумі 1732,80 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Згідно вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За своїм змістом словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5 містить окремий розд. XIІІ "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", в якому передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, яке повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Так, державним виконавцем 06.03.2017 року на адресу боржника був надісланий виклик щодо явки до відділу для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Направлений виклик було повернуто до відділу з відміткою на конверті «Повернуто у звязку із закінченням терміну зберігання» (а.с. 6,7).

Постановою про арешт майна боржника від 23.01.2017 року накладено арешт на транспортний засіб автомобіль PEUGEOTPartner, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.8)

03.03.2017 року була винесена постанова про розшук майна боржника - автомобіля PEUGEOT Partner (а.с. 9).

Відповідно до акта державного виконавця було здійснено вихід за адресою проживання боржника, та в результаті виходу було встановлено, що боржник відсутня на момент проведення виконавчих дій (а.с. 11).

Крім того, у поданні зазначено, що державним виконавцем були вчинені необхідні заходи, а саме подано запити до Державної фіскальної служби, Управління пенсійного фонду України, на що отримали відповіді про відсутність у ОСОБА_2 офіційних джерел доходів, на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер боржник не перебуває, відкритих розрахунків рахунків в банківських установах не виявлено; згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відсутнє, проте документального підтвердження вказаного матеріали подання не містять.

Як вказав Верховний Суд України при вивченні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє з іншими особами, про рахунки у банку чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржнику від інших осіб.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, підтверджується лише викликом державного виконавця, який не вручений, актом державного виконавця про вихід за адресою проживання боржника, де боржник була відсутня.

Тобто, про необхідність виконати певні обовязки боржник не обізнаний, що виключає наявність умислу на ухилення від виконання зобов'язання.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу

В матеріалах справи немає доказів того, що боржник належним чином повідомлявся про необхідність з'явитися до державного виконавця, проте ухилявся від отримання кореспонденції про його виклик до виконавчої служби, не зявлявся на виклик без поважних причин. Ці дані не наводить держаний виконавець і у поданні.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, що передбачено положеннями Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, як вбачається із подання, державний виконавець зазначає, що ним були вчинені необхідні заходи щодо встановлення обсягу майна боржника, на яке можливо звернути стягнення,однак документальне підтвердження вчинення таких дій відсутнє.

Слід також зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, при тому, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон має обмежений термін дії. В матеріалах справи відсутні відомості про те, чи термін дії паспорту не закінчився та чи поновлювався закордонний паспорт.

Неповнота вчинення виконавчих дій та відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання Головного державного виконавця відділу Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2, стягувач Фастівське Обєднане УПФ України у Київській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова