Справа № 527/490/17
провадження 2/527/345/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 серпня 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретарів - Волик Л.І., Наливайко - Писанки Г.В.,

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_3, Орган опіки та піклування Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном шляхом виселення , -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з вимогою встановити факт проживання однією сім'єю на правах чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу між ним та ОСОБА_3 з 2003 року, визнати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 їхньою спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння.

30 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимоги, в яких просив суд, встановити факт проживання однією сім'єю на правах чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу між ним та ОСОБА_3 з 19.07.2005 року, визнати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 їхньою спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння.

В своєму позові позивач зазначив, що з 2003 року він з відповідачем проживає однією сім'єю. Спочатку вони проживали у с. Попівка Глобинського району, після чого переїхали до с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області. З 2006 року проживали разом у с. Бабичівка Глобинського району. Разом з ними проживав син відповідача - ОСОБА_5, якого він рахує за сина, а він його вважає своїм батьком. При цьому ані він, ані відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами. В 2006 році вони підшукали житловий будинок для проживання і з того часу там мешкали. У 2011 році вони з відповідачем разом, за спільні кошти придбали житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. Після укладення договору купівлі-продажу відповідач зареєструвала своє місце проживання та свого сина у зазначеному будинку. Проживаючи у зазначеному будинку вони разом за спільні кошти проводили капітальний ремонт будинку, підлили фундамент, вимощення, зробили стяжку підлоги, поклали на стелю нові балки, зробили підвісну гіпсокартонову стелю, провели утеплення даху, поставили металопластикові вікна, нову столярку, виконали внутрішні оздоблювальні роботи, реорганізували систему опалення. За усі роки спільного проживання він працював, а відповідач вела домашнє господарство. 23 січня 2017 року відповідач із сином з невідомих причин пішла з дому та на даний час проживає у с. Устимівка Глобинського району, він залишився проживати у зазначеному будинку. На підставі викладеного, позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

20 квітня 2017 року відповідач по справі ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила суд, усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві особистої приватної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 із нього без надання іншого жилого приміщення з позбавленням права користування цим житловим приміщенням.

В своєму зустрічному позові позивач зазначила, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, посвідченого приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Похилою І.Г. від 01 червня 2011 року зареєстрованого у реєстрі за № 1360 вона є власником житлового будинком за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеному будинку зареєстровані: вона, її син - ОСОБА_5, рідна сестра ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_27 Періодично, на вихідні до них приїздив ОСОБА_1. Останнім часом він почав створювати нестерпні умови для проживання та чинити перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком, став погрожувати їй вбивством, при ній готовив знаряддя для вбивства, чим психологічно пригнічував її та її сина, вчиняв дії на її залякування. Тривалий час не віддавав її особисті речі. З приводу такої поведінки ОСОБА_1, нею було подано дві заяви до Глобинського ВП ГУНП у Полтавській області для припинення його незаконних дій. Відповідач самовільно вселився у житловий будинок, змінив у ньому замки та не допускає її жити в зазначеному житловому будинку. 11 квітня 2017 року нею було ознайомлено позивача за первісним позовом з вимогою про добровільне звільнення житлового приміщення, але він до цього часу порушує її права як власника житлового будинку. На підставі викладеного, позивач за зустрічним позовом просила суд, задовольнити її позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник, позовні вимоги підтримали із зазначених в позові підстав та крім того, позивач пояснив суду, що до 2004 року проживав з ОСОБА_9 у якої з ним є двоє спільних дітей, потім він почав проживати з ОСОБА_3, крім того перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з якою розірвав шлюб офіційно 18.07.2005 року, відповідачу укласти шлюб не пропонував. В зв'язку з графіком роботи він проживав у м. Кременчуці у своєї сестри ОСОБА_11, в Бабичівку до відповідача приїздив на вихідні дні. Спірний житловий будинок придбали за його кошти, оскільки він працював. Відповідач ніколи не працювала, працювати почала в 2016 році, соціальну допомогу на дитину інваліда, яку отримувала відповідач є незначною. Підготовкою для придбання будинку займався він особисто, при підписанні у нотаріуса також виступав від імені продавця. Будинок, який придбали, оформили на ім'я ОСОБА_3, оскільки він не бажав, щоб на нього його оформляли, так як у нього є діти, щоб вони не мали можливості на нього претендувати. Крім того, є особою юридично необізнаною. Також пояснив суду, що займався вихованням сина ОСОБА_3 - ОСОБА_5, а саме відвідував його в школі, оформляв документи по інвалідності. Вважає, що вони проживали з відповідачем спільно однією сім'єю, вели спільно господарство, робили разом ремонт будинку. На даний час він також проживає у спірному будинку, приїздить туди на вихідні, оскільки вважає його своїм, поставив додаткові замки на двері, для того щоб зберегти майно яке знаходиться в ньому, але не чинить перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_3. Оскільки це є єдиним його нерухомим майном, заперечував проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову підтримувала свій зустрічний позов із наведених в ньому підстав, та крім того пояснила суду, що вона проживала в с. Попівка Глобинського району зі своїми батьками та товаришувала з ОСОБА_9, яка проживала з ОСОБА_1 З 2003 року почала підтримувати стосунки з ОСОБА_1, він приїздив до неї у вихідні дні. В 2004 році вона за батьками переїхала проживати у Миколаївську область, де у неї був житловий будинок, інколи до неї приїздив ОСОБА_1 В 2006 році вона продала житловий будинок у Миколаївській області за 5000 грн. і купила будинок в Бабичівці. Оскільки документи не були готові для оформлення купівлі-продажу, їх оформленням за дорученням продавця займався ОСОБА_1 Також ОСОБА_1 займався оформленням документів по інвалідності для її сина ОСОБА_5, оскільки вона є особою неосвіченою. Будинок офіційно оформили в 2011 році. Крім того, пояснила що ОСОБА_1 допомагав їй робити ремонт будинку коли приїздив на вихідні, домовлявся про доставку матеріалів, тяжку фізичну роботу не робив, оскільки у нього грижа. Вона особисто робила ремонт в будинку, їй допомагала також її рідна сестра, приблизно 3 дні в будинку ремонт робили робітники, яких найняв ОСОБА_1. Ремонт робила за кошти отримані від продажу телички, а також складала гроші, які отримувала як пенсію по інвалідності на сина. ОСОБА_1 її сім'ю не утримував, оскільки допомагав своїм дітям, інколи купував продукти харчування. Не заперечує, що з ОСОБА_1 у неї були стосунки, як у чоловіка та жінки, але це не сімейні відносини, оскільки з нею він постійно не проживав, до неї приїздив для особистих потреб, у нього була інша сім'я з якою він увесь час проживав і можливо проживає і по цей час. Деякі особисті речі ОСОБА_1 є в будинку.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, посилаючись на обставини викладені в письмових поясненнях (а.с.108-109).

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_5 пояснив суду, що він проживав разом з матір'ю, бачив як мама робила ремонт в будинку сама, ОСОБА_1 як приїздив критикував її за те, що вона щось не так зробила, тому мама плакала. Він їй допомагав робити ремонт. Також він особисто продавав овочі, від продажу яких складав гроші та купив собі ноутбук, який у нього забрав ОСОБА_1 Чув як ОСОБА_1 погрожував матері.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність (а.с.98).

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області Живолуп С.А. в судовому засіданні пояснив суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають на території Бабичівської сільської ради з 2006 року, ОСОБА_3 зареєстрована на території Бабичівської сільської ради з 2009 року. В 2011 році придбали будинок на ім'я ОСОБА_3 ОСОБА_1 приїздив до ОСОБА_3 на вихідні. 23 січня 2017 року ОСОБА_3 намагалася покінчити життям, після того як вийшла з лікарні не захотіла повертатися додому і їй тимчасово надав притулок керівник фермерського господарства. Після чого почав до сільської ради приходити ОСОБА_1 та просити посприяти в їх примиренні. На його розмову з ОСОБА_3 вона відповіла категоричною відмовою.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила суду, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_3 З 2003 року ОСОБА_1 жив з ОСОБА_9, в 2003 році ОСОБА_3 та вона познайомилися з ними, ходили в гості. Потім ОСОБА_3 переїхала жити в Дорошівку в Миколаївській області, де проживала 3 роки, ОСОБА_1 за весь час приїздив до неї приблизно тричі. В с. Бабичівка ОСОБА_3 проживає з 2006 року. Позивач за первісним позовом допомагав ОСОБА_3 оформляти будинок. Будинок був в поганому стані після придбання. Ремонт робили за кошти ОСОБА_3, оскільки вона тримала хазяйство, город, а також за гроші, які отримувала на дитину. ОСОБА_1 частково допомагав їй, привозив будівельні матеріали, допоміг підвести газ, по городах не допомагав, грошей на ремонт будинку він не надавав, оскільки у нього є свої діти. Вона особисто, систематично допомагала сестрі з ремонтом будинку та по господарству. ОСОБА_1 неодноразово погрожував ОСОБА_3, контролював її по телефону, не дозволяв їй спілкуватися ні з ким, виходити з двору.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що ОСОБА_1 знає з 1998 року, оскільки є хрещеним батьком одного із синів ОСОБА_1 і ОСОБА_9. ОСОБА_3 знає приблизно з 1997-1998 року, з тих пір, коли вона з батьками та сестрою переїхала до села Попівка. ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_9, ОСОБА_3 з нею товаришувала. Приблизно в 2004 році ОСОБА_1 повідомив, що знайшов роботу в Кременчуці. Бачив неодноразово, як ОСОБА_1 приїжджав в Попівку до ОСОБА_9, починаючи з 2006 року і до теперішнього часу.ОСОБА_9 проводить його на автобус, які в них відносини між собою зазначити не може. Про стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 йому особисто нічого невідомо. Відомо зі слів ОСОБА_1, що в с. Бабичівка є будинок, за чиї кошти придбаний будинок не знає. Коли ОСОБА_15 разом із дружиною приходили у гості до ОСОБА_1 та ОСОБА_9, то він охарактеризував би їхні відносини як подружні, розладу в їхніх стосункахвін не помітив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17, який працює дільничним інспектором Глобинського відділу поліції пояснив суду, що вперше він познайомився зі сторонами по справі коли від медичної швидкої допомоги надійшов виклик про те, що до лікарні доставлена ОСОБА_3 з отруєнням медичними лікарськими засобами(передозуванням). ОСОБА_3 пояснень по даному епізоду не надала, проте ОСОБА_1 пояснив, що в них виникла сварка, після чого, ОСОБА_3 вчинила спробу суїциду прийнявши велику кількість медикаментів. Від написання заяви ОСОБА_3 відмовилась. Вдруге, ОСОБА_3 зателефонувала до відділу поліції та заявила, що ОСОБА_1 не впускає її до будинку. На час перевірки, ОСОБА_3 в тому будинку вже не проживала. ОСОБА_1 по даному епізоду надав пояснення, що ОСОБА_3 хотіла розірвати з ним стосунки, а він заперечував проти цього. Поліцією були надані рекомендації вирішити проблеми мирним шляхом. Зі слів сусідів відомо, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були співмешканцями. В розмовах, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 обоє зазначали, що спільно проживали, вели спільно побут.

Свідок ОСОБА_18, який працює в Глобинському відділі поліції пояснив суду, що йому зателефонував ОСОБА_14(сільський голова) і повідомив про те, що до останнього звернулась ОСОБА_3 з приводу того, що чоловік, з яким вона проживала поміняв замки в будинку і вона не може потрапити до нього. Він, сільський голова та представники сільської ради поїхали до будинку ОСОБА_3, де помітили, що замки були поміняні, а ключів у ОСОБА_3 не було про що обуло складено відповідний акт від 5 квітня 2017 року. Про стосунки ОСОБА_3 і ОСОБА_1 йому нічого не відомо. Зі слів ОСОБА_3, ОСОБА_1 це її співмешканець.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19, яка є директором школи де навчається ОСОБА_5 пояснила суду, що вихованням дитини займається в переважній більшості мати, яка регулярно приходила на батьківські збори, цікавилася навчанням та шкільним життям дитини. ОСОБА_1 в початкових классах інколи приходив на класні збори, а також один раз в 9-му класі. В розмовах ОСОБА_5 називав ОСОБА_1 татом, але говорив, що він постійно знаходиться на роботі, а він увесь час з мамою. ОСОБА_5 розповідав, про те що тато з мамою разом не проживають та посварилися і вони разом з мамою переїхали до іншого будинку, ОСОБА_5 переживав з цього приводу. Коли з'являлася за місцем проживання дитини в робочі дні в с. Бабичівка, вдома була мама, тата не було. В розмовах ОСОБА_5 розповідав, що в будинку проходить ремонт і що його робить мама.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив суду, що у нього був будинок в с. Бабичівка, приблизно в 2006 році, до нього прийшов ОСОБА_1 та дав йому особисто за будинок 5000 грн. Він видав довіреність на ім'я ОСОБА_1 щоб він займався оформленням документів на будинок. Вважав, що будинок ОСОБА_1 купує для себе. ОСОБА_3 особисто не бачив. Дізнався тільки нещодавно, що будинок оформлено на ім'я ОСОБА_3. На час продажу будинку, він був в жахливому стані, розвалювався. З моменту продажу будинку і станом на сьогодні в будинку помінялися вікна, фундамент, стеля стала вища, зроблено перепланування в будинку. На його думку, стан будинку змінився в 2-3 рази.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона проживала з ОСОБА_1 з 1997 року, у них є двоє спільних дітей, офіційно одруженими не були. Приблизно в 2003-2004 році ОСОБА_1 її покинув та утік з ОСОБА_3 в Миколаївську області, де купили будинок за кошти ОСОБА_1. В 2004 році вона йому віддала частину грошей від підприємництва, оскільки вони мали спільний бізнес в розмірі 5000 грн. Їй відомо, що на даний час ОСОБА_1 проживає у с. Бабичівка з ОСОБА_3, відомо що робили ремонт в будинку, що ОСОБА_1 наймав працівників для того, щоб робили ремонт. Усі обставини їй відомі від знайомих та її рідного брата, в тому числі щодо придбання будинку. Після того часу, як вони розлучилися ОСОБА_1 приїздив раз на 3-4 місяці до дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. Коли приїжджав до дітей інколи залишався на ніч.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що ОСОБА_3 працює в належному йому фермерському господарстві з весни 2016 року телятницею. Бачив як інколи ОСОБА_1 допомагав випасати худобу ОСОБА_3. З проханням надати їй притулок звернулася після того, як випила медичні препарати та опинилася у лікарні. Він надав будинок ОСОБА_3 для тимчасового проживання. Вона особисто йому розповідала, що випила медичні препарати від нестерпного проживання з ОСОБА_1, оскільки він забороняв їй ходити на роботу, до магазину, спілкуватися з людьми. З ОСОБА_3 він не жив, а лише навідувався. Про застосування до ОСОБА_3 насилля з боку ОСОБА_1 свідчать його листівки, які він розклеював по селу Устимівка, в яких він вибачався перед нею. Взимку на машині ОСОБА_1 ганявся за ОСОБА_3, яка зателефонувала йому і попросила про допомогу, він викликав працівників поліції. На даний час ОСОБА_3 продовжує проживати разом зі своєю дитиною в будинку, який він наддав їй.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22, пояснив суду, що він є сусідом ОСОБА_3 і ОСОБА_1. На його думку вони проживали як сім'я, відносини між ними були ідеальними, бачив, як вони разом робили ремонт в будинку, ОСОБА_1 обробляв мотоблоком город,їздив по дрова, сіно привозив пісок та щебінь, листи ДСП, вели спільний сімейний побут. ОСОБА_1 бачив в Бабичівці кожного тижня. Дізнався про проблеми в їхній родині після спроби ОСОБА_3 покінчити життя самогубством. На сьогоднішній день в будинку не проживає ніхто, періодично з'являється ОСОБА_1 та син ОСОБА_3, крім того, за будинком наглядає сусідка.

Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що вона живе по сусідству з ОСОБА_3, познайомилась з ОСОБА_1, коли він шукав будинок в Бабичівці, він сказав їй, що купує будинок для дочки і онука. Зі слів ОСОБА_3 знає, що остання продала свій будинок і за ці кошти купила будинок в с.Бабичівка за 6000 грн. ОСОБА_1 приїжджав до ОСОБА_3 приблизно один раз на тиждень, ОСОБА_3 робила ремонт одна, ОСОБА_1 ремонт не робив. Коли ОСОБА_1 приїжджав, то бачила лише що він мотоблочив город, іншої роботи не робив. Зіслів ОСОБА_3 знає, що ОСОБА_1 не дозволяв їй ходити на роботу, коли вона вийшла на роботу, ОСОБА_1 почав її контролювати, приїздив до неї на роботу. Син ОСОБА_3 продавав на базарі овочі та фрукти. ОСОБА_1 відносився до ОСОБА_5 не дуже добре, з байдужістю. Зіслів ОСОБА_3 знає, що ОСОБА_1 забороняв купувати речі ОСОБА_5. ОСОБА_3 не проживає в будинку із січня місяця 2017 року. Вона наглядає за будинком ОСОБА_3. Бачила як ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 їздили купувати будівельні матеріали. Їй відомо, що син ОСОБА_3 називав ОСОБА_1 татом. Зі слів ОСОБА_5 знає, що ОСОБА_1 забрав у нього ноутбук, на який він сам зібрав кошти продаючи овочі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 яка є сусідкою ОСОБА_3, пояснила суду, що знає ОСОБА_3 з тих пір як вона переїхала до с.Бабичівка. Бачила, що на городі працювала лише ОСОБА_3. Коли приїжджав ОСОБА_1, він лише роздивлявся, що росте на городі. ОСОБА_1 приїжджав рідко один раз на неділю або один раз на 2 неділі, забороняв ОСОБА_3 спілкуватися з іншими людьми, не дозволяв ОСОБА_3 ходити на роботу. Їй завжди допомагала її сестра. Бачила як ОСОБА_3 вдень і вночі робила ремонт в будинку, ОСОБА_1 ремонт не робив. Зі слів ОСОБА_3 знає, що остання придбала будинок за власні кошти. Догляд за господарством здійснювала ОСОБА_3. Коли ОСОБА_3 вийшла на роботу, ОСОБА_1 почав її ревнувати та контролювати. На даний час в будинку ОСОБА_3 ніхто не проживає. Чула, як ОСОБА_1 взимку (2016-2017) ганявся за ОСОБА_3 і погрожував її зарізати та спалити.

Свідок ОСОБА_25, яка є сусідкою ОСОБА_3, пояснила суду, що ОСОБА_1 приїжджає до ОСОБА_3 один раз на тиждень, або один раз на 2 тижні. По господарству ОСОБА_1 не допомагав. Вона особисто допомогла ОСОБА_3 працевлаштуватися на роботу в СФГ «Златопіль». ОСОБА_3, проживала за рахунок коштів, якіотримувала на дитину-інваліда, а також за кошти отримані від продажу овочів та фруктів, які виростила на городі. На даний час, ОСОБА_3. проживає в будинку,який запропонував їй ОСОБА_21 ОСОБА_1 забороняв їй спілкуватися з людьми, довів ОСОБА_3 до спроби суєциду. Ремонти в будинку ОСОБА_3 робила разом зі своєю сестрою, один раз бачила як ОСОБА_1 возив сіно. Обставини щодо придбання будинку в Бабичівці свідку не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28. в судовому засіданні пояснив, що він є будівельником, займався ремонтом в будинку ОСОБА_1, який особисто найняв його для проведення ремонтних робіт, розраховувався за роботу також особисто ОСОБА_1, звертався до ОСОБА_3 за розрахунком, але вона йому сказала, що розраховуватися з ним буде ОСОБА_1, оскільки у неї немає грошей.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків дослідивши матеріали первісного та зустрічного позовів, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Стосовно первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння.

Згідно ч. 3 ст. 10, що також передбачено і ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо чоловік і жінка проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при застосуванні ст. 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми законодавства, суду необхідно при вирішенні зазначеного спору встановити, чи були між сторонами відносини притаманні подружжю в період заявлених позовних вимог, в тому числі і на момент придбання спірного майна, походження коштів за які було придбано спірне майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 19.07. 2005 року (заявлені позовні вимоги) в шлюбі не перебувала, ОСОБА_1 перебував в офіційному шлюбі до 18.07.2005 року (а.с. 4-на звороті) .

Як вбачається з копії Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Похилою І.Г. 01 червня 2011 року, з однієї сторони ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом), який діяв від імені ОСОБА_20 (Продавець), а також з іншої сторони ОСОБА_3 (відповідач за первісним позовом) придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57-58).

Право власності на зазначений житловий будинок було відповідно зареєстроване (а.с.58-на звороті).

Крім того, як встановлено судом з пояснень свідків ОСОБА_19, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_1 постійно з ОСОБА_3 не проживав, приїздив на вихідні дні, ремонтом будинку та господарством займалася переважно ОСОБА_3

Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_28. підтвердили, що ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_3 у ремонті будинку, що не заперечує і ОСОБА_3

Крім того, як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, ОСОБА_1 систематично приїздить до ОСОБА_9, розладу в їхніх стосунка хвін не помітив.

Також судом встановлено, що син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 називав ОСОБА_1 батьком (а.с. 105).

Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні свідки ОСОБА_19, ОСОБА_23

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 до школи з'являвся декілька разів, вихованням дитини займалася його мати.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 стверджував, що спірний будинок придбано за його кошти, оскільки він працював та отримував заробітну плату на підтвердження цього надав суду довідкувидану ФОП ОСОБА_29, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді водія в ФОП ОСОБА_29 з 09.07.2014 року по 13.08.2015 року та отримував за цей період заробітну плату в розмірі 18607,63 (а.с.5). та Відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів з якої вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 року по 30.09.2015 року отримував доходи з різних джерел (а.с.6,7).

Як вбачається із довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.02.2017 року, ОСОБА_1 працював в 2007-2011 роках в ПАТ «Кременчуцький хлібокомбінат та отримував заробітну плату» (а.с.104).

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 стверджувала, що житловий будинок придбано за її кошти, оскільки вона продала будинок у Миколаївській області за 5000 грн.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 отримувала державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам (дитина - інвалід ОСОБА_5) та державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї (а.с. 187).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зазначені докази суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок було придбано 01.06.2011 року.

Суду, позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не надано належних доказів, які підтверджують за чиї саме кошти було придбано спірний житловий будинок.

До пояснень свідка ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_1 придбав будинок за свої кошти,суд відноситься критично, оскільки як вона пояснила в судовому засіданні це є лише її припущенням.

Натомість, єдиним документом який підтверджує придбання нерухомого майна є відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу, який укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 були сторонами в укладеному договорі купівлі - продажу спірного будинку. ОСОБА_1 діяв від імені продавця, а ОСОБА_3 від імені покупця. Зазначений договір було у відповідності до вимог ЦК України нотаріально посвідчено.

Зазначені обставини не заперечувалися сторонами в судовому засіданні сторонами.

Частина перша статті 638 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексуУкраїни, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В п. 3 Договору, зазначено, що продаж цей за домовленість сторін вчиняється за 7000 грн., які Покупець сплатила Продавцю повністю до підписання цього договору. Своїми підписами під цим договором, ми, представник Продавця та Покупець підтверджуємо факт повного розрахунку за проданий житловий будинок з господарськими будівлями і відсутність по цьому договору будь-яких претензій фінансового характеру .

В абзаці 4 п 5 Договору зазначено, що представнику Продавця доведено зміст заяви Покупця про те, що на момент укладання цього договору купівлі-продажу вона в шлюбі не перебуває, однією сім'єю з шлюбними відносинами без реєстрації не проживає.

В п. 6 Договору зазначено, що ми представник Продавця та Покупець, підтверджуємо, що договір цей не носить характеру фіктивного та удаваного правочину.

Крім того, до посилань ОСОБА_1 про його юридичну необізнаність, суд відноситься критично, оскільки нотаріус роз'яснював зміст норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, про що зазначено в п. 12 Договору.

За таких обставин, судом встановлено, що поставивши підпис під зазначеним договором купівлі-продажу в присутності нотаріуса, ОСОБА_1 підтвердив факт того, що кошти за придбаний будинок продавцю сплатила саме ОСОБА_3, те що ОСОБА_3 на момент підписання зазначеного договору однією сім'єю з шлюбними відносинами без реєстрації не проживала, тобто ОСОБА_1 особисто на момент придбання спірного будинку підтверджував характер стосунків, які були у нього з ОСОБА_3.

Тому суд дійшов висновку, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 19.07.2005 року (в межах заявлених позовних вимог) були певні стосунки як у чоловіка з жінкою, але вони носили періодичний характер, що не свідчить про наявність саме шлюбних відносин та наявність сім'ї між сторонами, в тому числі на момент придбання спірного будинку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_5 в інтересах якого діє ОСОБА_3, Орган опіки та піклування Бабичівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном шляхом виселення.

Як зазначено в ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57-58).

На вимогу ОСОБА_3, ОСОБА_1 відмовляється добровільно звільнити належний їй житловий будинок (а.с.59).

Згідно Акту від 05 квітня 2017 року виявлено, що замки в будинку змінено колишнім співмешканцем ОСОБА_1, доступу в будинок власник ОСОБА_3 та її син ОСОБА_5 не мають (а.с.59-на звороті, 62).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що він поставив додаткові замки на двері, ключ залишив та повідомив про це ОСОБА_3 приїздить в будинок на вихідні і на даний час, крім того, возив свідка ОСОБА_20 показували йому поліпшення в спірному будинку.

На утриманні ОСОБА_3 є дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є інвалідом (а.с. 56, 63-65).

ОСОБА_3, яка є власником будинку вимушена разом зі своєю дитиною ОСОБА_5 на даний час проживати в іншому домоволодінні в с. Устимівка, оскільки не бажає проживати в будинку куди приїздить ОСОБА_1 через його протиправну поведінку щодо неї.

Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_21

Про неправомірні дії ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_3 свідчать її звернення до Глобинського ВП, результати перевірок (а.с.66-78).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 чинить перешкоди у користуванні житловим будинком ОСОБА_3, добровільно житловий будинок не звільняє, проживання з ОСОБА_1 для ОСОБА_3 та її сина інваліда є неможливим через його поведінку, тому зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Вирішення питання розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем ОСОБА_3 за зустрічним позовом було сплачено судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 640 грн.

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1280 грн.

Керуючись ст.ст. 626, 628, 629, 638,657 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,74 Сімейного кодексу України, ст. 116 Житлового кодексу України, ст.ст. 10,57,58,60,61, 88, 2012-2015, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, з позбавленням права користування житловим будинком,

Стягнути зОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений нею при подачі зустрічного позову до суду судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 4 вересня 2017 року.

Суддя А.О. Олефір