Справа № 706/970/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Орендарчука М.П..

секретар Пізняк Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Христинівка справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, діючи через свого представника ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 25.05.2017 року в розмірі 800 доларів США, що в перерахунку на гривневий еквівалент складає - 20 736 грн. та 4000 грн., на загальну суму 24 736 грн.

Позовну заяву мотивує тим, що 25 травня 2017 року вона позичила ОСОБА_2 800 доларів США та 4000 грн. строком до 15.06.2017. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач у справі надав мені письмову розписку та зобов'язався повернути борг не пізніше дати вказаної у розписці.

20 липня 2017 року зі слів відповідача, вона зрозуміла, що останній не має наміру повертати їй кошти. Він ігнорує її дзвінки, при зустрічі робить вигляд, що її не бачить.

Взяті на себе зобов'язання за договорами позики ОСОБА_5 не виконав. Позичені кошти до цього часу не повернув, на неодноразові звернення не реагує.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.08.2017 року заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні згідно розписки від 25.05.2017 року ОСОБА_2 1979 р.н., ( житель АДРЕСА_1) отримав позику у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н ( ІПН НОМЕР_1; паспорт серії НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_2 ) в сумі 800 доларів США., яка становить 24736 грн та 4000 грн, строком до 15.06.2017 року. Розписка написана ним добровільно, без тиску зі сторони позикодавця і в здоровому глузді, та в присутності свідків, що підтверджується ним особисто в тексті розписки.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів.

Вказана правова позиція щодо застосування вказаних норм права, висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15, та, в силу вимог ст. 306-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надав відповідний оригінал розписки, складений відповідачем про те, що він отримав в борг грошові кошти та зобов'язався їх повернути у визначений строк.

Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення грошей про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови.

Таким чином, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кошти, які мають виконуватись належним чином у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогЦК України.

На час пред'явлення позову борговий документ - розписка знаходилася у позивача. Оригінал цієї розписки приєднано судом до матеріалів справи. Знаходження розписки у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов'язку про повернення боргу, а тому наявні підстави для стягнення боргу.

З матеріалів справи вбачається, що взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 800 доларів США, що в перерахунку на гривневий еквівалент складає - 20 736 грн. та 4000 грн., на загальну суму 24 736 грн.

Відповідно дост. 88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору, у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_3, грошові кошти за договорами позики в сумі 800 доларів США, що в перерахунку на гривневий еквівалент складає - 20 736 грн. та 4000 грн., на загальну суму 24 736 грн. на користь ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3, судові витрати у розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук