Провадження № 2/761/2626/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість в сумі 2 870,63 грн., посилаючись на те, що за Кредитним договором № 18562/39/К4 від 31.05.2013 року відповідачу було надано кредит на споживчі цілі у сумі 4 200 грн. на строк 12 місяців, з 31.05.2013 року по 31.05.2014 року, проте, умови договору відповідачем не виконані, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

31.05.2013 року між Публічним акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №18562/39/К4 від 31.05.2013 року, згідно якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі у сумі 4 200 грн. на строк 12 місяців, з 31.05.2013 року по 31.05.2014 року.

Станом на 11.11.2016 року заборгованість відповідача за договором становить 2 870,63 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 700 грн.; сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 764,03 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.4 Кредитного договору - 264,75 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 Кредитного договору - 226,95 грн.; інфляційне нарахування на суму простроченого кредиту - 494,90 грн.; сума штрафу за невиконання умов п. 5.2.3, 5.2.4 Кредитного договору, згідно п. 6.5 Кредитного договору - 420 грн.

На даний час відповідач заборгованість за договором не повернув.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України за договором позики передбачено повернення боргу (позики) частинами (в розстрочку). В цьому випадку, якщо позичальник порушить строк повернення наступної частини позики, то це дає право позикодавцю вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася і належних йому відсотків.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості по нараховнаим процентам, пені та інфляційного нарахування, відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 420 грн. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафу за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст. 61 Конституції, а тому вимоги Банку про стягнення штрафів не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі, пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213- 215, 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість в розмірі 2 450,63 грн.,яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 700 грн.; сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 764,03 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту, згідно п. 6.4 Кредитного договору - 264,75 грн.; сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку сплати процентів за користування кредитом, згідно п. 6.2 Кредитного договору - 226,95 грн.; інфляційне нарахування на суму простроченого кредиту - 494,90 грн.; а також судовий збір у розмірі 1 175,43 грн., а всього підлягає стягненню 3 626,06 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: