Справа № 727/374/17
Провадження № 2/727/540/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Літвінова О.Г.
При секретарі Чорней І.А.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Свема Захід» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Свема Захід» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову посилається на те, що наказом №1 від 01.01.1993 року по Чернівецькому підприємству акціонерного товариства «Свемон», назву якого в подальшому змінено на Чернівецьку філію (яка не є юридичною особою) Публічного акціонерного товариства «Свемон-Захід» позивач була прийнята на посаду головного бухгалтера, що підтверджується копією трудової книжки.
Наказом №58 від 14.06.2016 року за згодою сторін позивач була звільнена з 21.06.2016 року, що підтверджується копією наказу.
Обовязком відповідача є виплата позивачу заробітної плати за виконану роботу до звільнення не рідше двох разів на місяць. Між тим, починаючи з лютого 2016 року відповідач заробітної плати позивачу не виплачував незважаючи на те, що до моменту звільнення 21.06.2016 року, ОСОБА_1 виконувала свою роботу на посаді головного бухгалтера Чернівецької філії відповідача. Між тим, докази про те, що за вказаний період позивачу заробітна плата нарахована, однак не виплачена остання не може надати, оскільки на її письмові звернення з вимогою надання відповідних довідок відповідач не відреагував, що змусило позивача заявити клопотання про витребування доказів.
Згідно довідки Пенсійного фонду України в м. Чернівці, заробітна плата позивача за лютий-серпень 2016 року, складає 21 513 грн. 29 коп..
Таким чином, невиплата останній заробітної плати за виконану роботу є порушенням її прав з боку відповідача, які підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення з останнього 21 513 грн. 29 коп.
Отже, оскільки відповідачем в день звільнення 21.06.2016 року останній не була виплачена заробітна плата, ПАТ «Свемон-Захід» повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Заробітна плата позивача за два місяці перед звільненням (квітень-травень 2016) становить 7600 грн., отже середньоденна заробітна плата відповідно 185,37 грн. (7600:41 робочих днів). Середньомісячне число робочих днів складає 20,5 (41 робочих дні : 2). Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача за затримку розрахунку при звільненні з 22.06.2016 року по 22.06.2016 рік, становить 22 800 грн. 51. коп. (185,37 х 20,5 х 6).
Також позивачем 27.03.2017 року через канцелярію Шевченківського районного суду м. Чернівці, було подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог.
Посилаючись на те, що оскільки в позовній заяві заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки належних позивачу сум по 22.12.2016 року значно збільшилась, з огляду на вищевикладене, виникла необхідність у збільшенні позовних вимог.
Період з 22.06.2016 року по 29.03.2017 року включає 194 робочі дні, а при середньоденному заробітку 185,37 грн., сума, яка підлягає стягненню становить 35 961 грн. 78 коп..
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що наказом №1 від 01.01.1993 року по Чернівецькому підприємству акціонерного товариства «Свемон», назву якого в подальшому змінено на Чернівецьку філію (яка не є юридичною особою) Публічного акціонерного товариства «Свемон-Захід» позивач була прийнята на посаду головного бухгалтера, що підтверджується копією трудової книжки.
Наказом №58 від 14.06.2016 року за згодою сторін позивач була звільнена з 21.06.2016 року, що підтверджується копією наказу.
Обовязком відповідача є виплата позивачу заробітної плати за виконану роботу до звільнення не рідше двох разів на місяць. Між тим, починаючи з лютого 2016 року відповідач заробітної плати позивачу не виплачував незважаючи на те, що до моменту звільнення 21.06.2016 року, ОСОБА_1 виконувала свою роботу на посаді головного бухгалтера Чернівецької філії відповідача. Між тим, докази про те, що за вказаний період позивачу заробітна плата нарахована, однак не виплачена остання не може надати, оскільки на її письмові звернення з вимогою надання відповідних довідок відповідач не відреагував, що змусило позивача заявити клопотання про витребування доказів.
Згідно довідки Пенсійного фонду України в м. Чернівці, заробітна плата позивача за лютий-серпень 2016 року, складає 21 513 грн. 29 коп..
Таким чином, невиплата останній заробітної плати за виконану роботу є порушенням її прав з боку відповідача, які підлягають захисту в судовому порядку шляхом стягнення з останнього 21 513 грн. 29 коп.
Отже, оскільки відповідачем в день звільнення 21.06.2016 року останній не була виплачена заробітна плата, ПАТ «Свемон-Захід» повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Заробітна плата позивача за два місяці перед звільненням (квітень-травень 2016) становить 7600 грн., отже середньоденна заробітна плата відповідно 185,37 грн. (7600:41 робочих днів). Середньомісячне число робочих днів складає 20,5 (41 робочих дні : 2). Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача за затримку розрахунку при звільненні з 22.06.2016 року по 22.06.2016 рік, становить 22 800 грн. 51. коп. (185,37 х 20,5 х 6).
Також позивачем 27.03.2017 року через канцелярію Шевченківського районного суду м. Чернівці, було подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог.
Посилаючись на те, що оскільки в позовній заяві заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки належних позивачу сум по 22.12.2016 року значно збільшилась, з огляду на вищевикладене, виникла необхідність у збільшенні позовних вимог.
Період з 22.06.2016 року по 29.03.2017 року включає 194 робочі дні, а при середньоденному заробітку 185,37 грн., сума, яка підлягає стягненню становить 35 961 грн. 78 коп..
Передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 року у справі № 6-144ц13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду першої інстанції при вирішенні вказаного спору, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно п. 8 якої, нарахування виплат, що обчислюються iз середньої заробітної плати за останні два мiсяцi роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.
Таким чином, з ПАТ «Свемон-Захід» на користь позивача підлягає стягненню загальна сума, за затримку розрахунку при звільненні з 22.06.2016 року по 22.06.2016 рік в розмірі 22 800 грн. 51. коп. (185,37 х 20,5 х 6) та середній заробіток за час затримки виплат при розрахунку за період з 22.06.2016 року по 29.03.2017 року, яка включає 194 робочі дні, при середньоденному заробітку 185,37 грн., становить 35 961 грн. 78 коп., а тому з огляду на розрахунок загальна суму яка підлягає стягненню становить 57 475 грн. 07 коп..
Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Свемон-Захід» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Літвінова О.Г.