Справа №265/5206/17
Провадження №2/265/1443/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним. В обґрунтування позовних вимог посилилася на те, що у липні 2015 році вона домовилась з відповідачем про дарування їй грошових коштів у сумі 1500000 грн., які їй були потрібні для купівлі квартири у м. Києві. Відповідач хотів зробити їй подарунок у вигляді квартири або грошових коштів для її купівлі, коли вона переїде до м. Києва на постійне проживання, щоб забезпечити позивачку власним житлом. У 2015 році вона знайшла квартиру, батько повідомив їй, що готовий передати позивачці зазначену грошову суму в дар. 15 липня 2015 року відповідач здійснив подарунок на її користь у вигляді грошових коштів на загальну суму 1500000 грн., про що між ними було укладено договір дарування грошових коштів у простій письмовій формі. Також було укладено додаткову угоду №1 від 15 липня 2015 року, відповідно до якого сторони домовились забезпечити нотаріальне посвідчення договору до 31 грудня 2015 року. Відкладення часу нотаріального посвідчення договору було повязано із станом здоровя відповідача на той час, оскільки він не міг фізично зявитись до нотаріуса у день підписання договору, тому відповідач запропонував укласти договір у простій письмовій формі, а посвідчити його нотаріально до кінця 2015 року. За отримані у дар грошові кошти позивачка здійснила сплату забезпечувального платежу за квартиру АДРЕСА_1, за попереднім договором купівлі-продажу №1210 від 08 вересня 2015 року між нею та ТОВ «КУА «ОСОБА_3 Менеджмент». Право власності на вказану квартиру нею було придбано на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21 червня 2017 року, укладеного нею з ТОВ «КУА «Крістал ОСОБА_3 Менеджмент» ПВІФ «ІнтегралБудінвест» НАЗТ. Таким чином, уся сума грошових коштів, отримана нею у дар від батька, була витрачена на придбання зазначеної квартири. В строк до 31 грудня 2015 року договір дарування не був посвідчений нотаріально, у звязку із тим, що відповідач не зявлявся до нотаріуса у необхідний час, не надавав необхідні для цього документи, оскільки був зайнятий лікуванням, а також у звязку із відсутністю грошових коштів на посвідчення договору. Коли вона з відповідачем звернулись до нотаріуса, то останній відмовив, що посвідчити договір тією датою, якою вони його уклали, нотаріус не може, оскільки він посвідчує договір на нотаріальному бланку та саме тією датою, коли договір було фактично укладено, а зараз він може посвідчити договір лише поточною датою. Просить суд визнати договір дарування грошових коштів у сумі 1500000 грн., укладений 15 липня 2015 року між нею та відповідачем дійсним.

Позивачка у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Просила суд задовольнити позовні вимог. Крім того суду пояснила, що вона не може надати суду докази того, що вона зверталася до нотаріуса з метою укладання договору дарування з відповідачем, останній був повідомлений про день та час укладання угоди, але відмовився від нотаріального посвідчення договору.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що 15 липня 2015 року між ним та позивачкою був укладений договір дарування грошових коштів у сумі 1500000 грн. Він був проти посвідчення договору нотаріально, оскільки не вважав це потрібним. Не заперечує проти задоволення позову. Крім того суду пояснив, що він дійсно уклав з позивачкою додатковий договір, в якому зобовязався нотаріально посвідчити договір дарування грошей, однак відмовлявся від нотаріального посвідчення договору у звязку з лікуванням та відсутністю коштів.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15 липня 2015 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) був укладений у письмовій формі договір дарування грошових коштів в сумі 1500000 гривень .

Згідно умов договору дарування дарувальник, розуміючи умову щодо безоплатності цієї угода, без будь-якого примусу, насильства, як фізичного так і психічного, без будь-яких погроз, подарував своїй донці обдаровуваній, а обдаровувана прийняла у дар грошові кошти у розмірі 1500000 гривень. Обдаровувана вказаний дар приймає. Грошові кошти передані до підписання цього договору та отримані обдаровуваною готівкою у повному обсязі.

15 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору дарування грошових коштів від 15 липня 2015 року.

Згідно вказаної додаткової угоди дарувальник та обдаровувана домовилися забезпечити нотаріальне посвідчення договору дарування грошових коштів від 15 липня 2015 року, що укладений між сторонами, у строк до 31 грудня 2015 року. Витрати на нотаріальне посвідчення договору покладаються на дарувальника, а сплата усіх податків та обовязкових платежів покладаються на обдаровувану. Усі спори, повязані з цією Угодою, у т.ч. у звязку з невиконанням Сторонами обовязків щодо посвідчення Договору у встановлений в Угоді строк, вирішується шляхом переговорів між сторонами, а у випадку недосягнення згоди, спір передається на розгляд суду за правилами підсудності спору згідно чинного законодавства України на час розгляду справи у суді.

07 вересня 2015 року між ТОВ « Компанія з управління активами «Крістал ОСОБА_3 Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого сторони зобовязуються в строки, встановлені умовами п. 1.2. цього договору, укласти в майбутньому Договір купівлі-продажу квартири 191 в житловому будинку за будівельною адресою: м. Київ, вул. Воскресенська 16. Орієнтована ціна основного договору за домовленістю сторін на дату укладання цього попереднього договору складає 1500238,07 грн. без ПДВ, що на момент укладання становить еквівалент 67284 доларів США згідно котирування українського міжбанківського ринку USD/UAN.

21 червня 2017 року між ТОВ « Компанія з управління активами «Крістал ОСОБА_3 Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири.

За даним договором купівлі-продажу квартири продавець передає у власність (продає) покупцю, а покупець приймає від продавця у власність (купує) квартиру 191 у будинку за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 16. Загальна ціна продажу квартири, яка відчужується за даним договором, визначена сторонами 1500238,07 гривень.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 717, 718 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Частиною 5 статті 719 ЦК України передбачено, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Зі змісту ч.5 ст. 719 ЦК України вбачається, якщо предметом договору дарування виступають валютні цінності, сума яких перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, то форма такого правочину має відповідати спеціальній вимозі закону. Зокрема, такий договір обов'язково укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

На момент укладання договору дарування грошей неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1218 гривень. Відтак п'ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян становив 60900 гривень.

До валютних цінностей, відповідно до п. 1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.93 р. за N 15-93, відносяться: валюта України - грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет і в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу, кошти на рахунках, у внесках в банківських та інших фінансових установах на території України.

До правових наслідків недотримання нотаріального посвідчення договору дарування валютних цінностей на суму понад п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян застосовується загальне правило, передбачене ч. 1 ст. 220 ЦК, яким встановлено, що у випадку недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи вищенаведені норми права суд приходить до висновку, що укладений між позивачкою та відповідачем договір дарування грошей на суму 1 500000 гривень є нікчемним, оскільки при його укладанні сторонами договору недодержано вимог ч.5 ст. 719 ЦК України про нотаріальне посвідчення даного договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 5 Закону України « Про нотаріат» в редакції, що діяла на момент укладання вищевказаного договору дарування грошей та додаткової угоди передбачено, що нотаріус зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики;

сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду;

відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам;

вести нотаріальне діловодство та архів нотаріуса відповідно до встановлених правил;

дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву нотаріуса, не допускати їх пошкодження чи знищення;

В статті 84 даного Закону зазначено, що нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів.

На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви.

З аналізу вищенаведених норм права та письмових матеріалів справи суд дійшов висновку, що саме позивачка повинна довести факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору дарування грошей, що на думку суду не було доведено, оскільки позивачкою не надано жодного доказу, про те, що вона зверталася до відповідача в строк до 31 грудня 2015 року з вимогою про нотаріальне посвідчення договору, а останній не зявлявся до нотаріуса у необхідний час у звязку з лікуванням, а також у звязку із відсутністю грошових коштів на посвідчення договору, внаслідок чого суд відмовляє у задоволені позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суд з урахуванням того, що відповідач повністю визнає позовні вимоги, та не заперечує проти нотаріального посвідчення договору дарування грошей з вказівкою дати укладання 15 липня 2015 року, що свідчить про відсутність наявності спору між сторонами за даними позовними вимогами, позбавлений можливості при вирішенні спору по суті встановити ким були порушені, не визнані або оспорені права позивачки, для того щоби вирішити питання про задоволення позовних вимог , що є також підставою для відмови у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування грошових коштів у сумі 15000000 гривень, укладений 15 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або у разі неприсутності сторін під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя О.О. Костромітіна