АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1036/17 Номер провадження 22-ц/786/1533/17Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

03 серпня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ЛОБОВА О.А., ХІЛЬ Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання правочину недійсним.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2017 року позовну заяву повернуто позивачеві для подання за підсудністю до належного суду.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали судді місцевого суду з підстав неправильного застосування норм процесуального права та направлення матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви місцевий суд виходив з того, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням. Також позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися за їх місцезнаходженням, проте позивачкою не надано будь-яких доказів того, що місцезнаходження отриманого нею кредиту в Торгівельному центрі « Мир» є філією ПАТ « Альфа Банк».

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 115 ЦПК України передбачено що, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Згідно вимог ч. 1 ст.122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однією з умов реалізації права на пред'явлення позову є підсудність справи.

Встановлена статтею 109 ЦПК України підсудність має характер загальних правил і стосується усіх цивільних позовів, за винятком тих, на які поширюються інші правила підсудності (ст.ст. 110-114).

Відповідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Також відповідно до ч.7 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням.

Із справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до ПАТ « Альфа-Банк» про визнання правочину недійсним.

Із кредитних договорів вбачається, що позичальником є ПАТ « Альфа-Банк» місцезнаходження якого є м. Київ, вул. Десятинна,4/6.(а.с.19-22).

Будь-яких доказів, що філія ПАТ «Альфа-банк» знаходиться за адресою вказаною позивачкою в позовній заяві не надано.

Характерно, що як споживач банківських послуг, позивачка не позбавлена права звернутися до суду за місцем проживання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала місцевого суду від 27 квітня 2017 року постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 п. 3, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ..

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді: О.А. ЛОБОВ

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ