Провадження №2/447/42/17
Справа №447/905/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павлів В. Р.

при секретарі Волківській Н.Б. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №447/905/16-ц ,-

в с т а н о в и в :

08.04.2016 року позивач ОСОБА_1 пред'явила позов, діючи в своїх інтересах та в інтересах: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним заповіту та визнання права власності на частину будинку. У ході судового розгляду справи неодноразово уточнювала позовні вимоги, а саме просить, також, визнати за нею право власності на предмети інтерєру та побутову техніку, яка знаходиться у спірному будинку та зобовязати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити позивачам перешкод у користуванні будинком.

03.06.2016 року було відкрито провадження у вищевказаній справі. 25.07.2017 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову відповідно до якої просить накласти арешт на будинок №15 на вул. Міцкевича у м. Миколаєві Львівської області та майно, яке у ньому знаходиться. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що при проведенні обстеження будинку, вона виявила відсутність у будинку частини майна, що є предметом позову, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, об'єктивно оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Згідно з положеннями ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 21.06.2016 року позивачу вже було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З документів, долучених позивачем до заяви про забезпечення позову від 25.07.2017 року та з матеріалів справи, неможливо встановити наявність/відсутність майнових прав ОСОБА_1 рухоме майно, що знаходиться у спірному будинку. ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що частина належного їй майна зникла з будинку. Крім того, позивач просить накласти арешт на спірний будинок без наведення відповідних підстав у заяві про забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки позивачем не наведено достатніх доказів того, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Павлів В. Р.