УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 17 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю в Дніпропетровській області, територіальна громада в особі Дніпропетровської міської ради, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про усунення перешкод у користуванні шляхом знесення,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 07 травня 1957 року між районним житловим управлінням Красногвардійської районної ради депутатів трудящих та ОСОБА_3 укладено договір, відповідно до умов якого останній надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

19 грудня 1983 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належну їй Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з житлового будинку та надвірних споруд.

13 травня 1985 року ОСОБА_4 складено заповіт, згідно з яким все належне йому майно, заповів подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 проживали у вказаному будинку. Оскільки зазначений будинок не мав необхідних санітарно-технічних умов, співвласниками прийнято рішення про його знесення та зведення на його місці нового, який в подальшому буде належати йому та його дружині. За період з 2002 року по 2004 рік він збудував новий будинок.

02 жовтня 2009 року комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (далі - КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради) видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний житловий будинок) АДРЕСА_1, згідно з яким ОСОБА_9 є власником 3/8 часток вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_10 - 1/8 частини, ОСОБА_11 - Ѕ частини.

02 жовтня 2009 року КП «Дніпровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради обстежено зазначене домоволодіння та складено акт про визначення розміру частки самочинно збудованих житлового будинку

літ. «К-2» (незакінчене будівництво) та сараю літ. «Л» від усього домоволодіння.

На підставі викладеного, просив суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні будівельними матеріалами, які використовувалися для самовільної споруди - житлового будинку літ. «К-2» шляхом знесенням самовільного будівництва.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області

від 22 березня 2017 року, у задоволенні позовних вимог - відмовлено в повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3

ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, усунення перешкод у користуванні будівельними матеріалами шляхом знесення самочинної будівлі, не є способом захисту, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Встановивши, що сторони не є власниками спірного самочинно побудованого житлового будинку, який не прийнятий в експлуатацію, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову на підставі ст. 376 ЦК України.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю в Дніпропетровській області, територіальна громада в особі Дніпропетровської міської ради, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про усунення перешкод у користуванні шляхом знесення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 22 березня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня