Єдиний унікальний номер 235/1492/17 Номер провадження 22-ц/775/1504/2017
Єдиний унікальний номер 235/1492/17 Головуючий у 1 інстанції Данилів С.В.
Номер провадження 22-ц/775/1504/2017 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, Прокуратури Донецької області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, треті особи : Управління Державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності органами досудового слідства

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратури Донецької області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, треті особи : прокуратура Донецької області, управління Державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності органами досудового слідства відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, оскільки суд першої інстанції незаконно вийшов за межі позовних вимог, зазначивши в мотивувальній частині рішення суму відшкодування в розмірі 102438,08 грн., в той час як вона складає 101896,48 грн.; суд не звернув уваги на те, що за наявності відповідного судового рішення про стягнення матеріальної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України, Державна казначейська служба України в особі відповідного територіального органу здійснює списання коштів з рахунку, відкритого на вказані потреби, що фінансується за рахунок Державного бюджету, не дав належної оцінки уточненим позовним вимогам, зробив помилковий висновок, що відповідачі по справі є неналежними, необґрунтовано зазначив, що даний позов це юрисдикція адміністративного суду.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_4 Донецької області ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Представники відповідачів ОСОБА_2 управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області та третьої особи Управління Державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області до суду не зявились, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, що 12 лютого 2010 року прокурором Донецької області затверджено обвинувальний висновок, кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за ст.364 ч.3 КК України направлена до суду, 15 квітня 2011 року Красноармійським районним судом Донецької області ухвалено вирок, яким позивача визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, призначено покарання, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2011 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд, постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2013 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 повернуто прокурору Донецької області для додаткового розслідування, постановою Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 03 травня 2015 року кримінальна справа відносно позивача закрита за ст.284 ч.1 п.2 КК України, за відсутністю в її діях складу злочину, постановою начальника відділення СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 від 21 грудня 2016 року визначено розмір матеріальної шкоди від незаконних дій органів попереднього слідства прокуратури Донецької області, Красноармійського та апеляційного судів, який згідно становить 102438,08 грн., листом Управління державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області № 3-21/94 від 27 січня 2017 року, ОСОБА_1 повернуто заяву без виконання постанови слідчого у звязку із тим, що не передбачено здійснення виплат на підстав постанов слідчих, такі виплати передбачено на підставі рішення суду та виконавчих документів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Національної поліції в Донецькій області, Прокуратура Донецької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, Управління Державної казначейської служби України у місті Покровську Донецької області не є належними відповідачами у справі, так як не є розпорядниками бюджетних коштів, оскільки лише Державна казначейська служба України за рахунок коштів Державного бюджету України має право на списання коштів для відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду, тобто позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого права на отримання грошових коштів, визначених постановою слідчого.

Такі висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1176 ЦК шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

На підставі п.2 ч.1 ст.2 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

За змістом позовної заяви виходить, що матеріальна шкода, спричинена позивачеві складається з грошових доходів, втрачених внаслідок незаконних дій (арк..спр.1-5).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону в наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

За змістом п.13 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Мінюсту, Мінфіну, Генеральної прокуратури від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41 фактичне перерахування коштів на Відшкодування громадянинові шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4, ст. 3 Закону проводиться ОСОБА_2 управлінням Державного казначейства України.

На підставі ч.1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень установлює, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011 Казначейство України це Державна казначейська служба України, яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, за п. 35 якого саме Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що лише Державна казначейська служба України має право на списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Посилання в рішенні суду першої інстанції на те, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки на підставі ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції повинен був задовольнити уточнені позовні вимоги, оскільки їх визнали відповідачі, є необґрунтованими.

Дійсно на підставі ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву, ч. 4 - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було достовірно встановлено, що законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову відсутні, оскільки не всі особи, які повинні відповідати по спірним правовідносинам, приймали участь у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачі по справі є належними, а за їх оспорені дії відповідає Держава в особі Державної казначейської служби України є помилковим, оскільки Державна казначейська служба України та Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області є окремими юридичними особами, а Державна казначейська служба України як самостійна юридична особа до участі у справі залучена не була.

Апеляційний суд вважає, що суд повно та всебічно зясував обставини справи, правильно оцінив докази, що надані сторонами, та дав їм належну правову оцінку. Підстави для переоцінювання наявних в матеріалах справи доказів відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді