Справа №560/729/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області та просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що її рідна сестра ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час їх шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. Після її смерті, діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, оскільки батько дітей, відповідач по справі, не зміг би забезпечити відповідний догляд та належні умови проживання дітей, а також не заперечував щодо проживання дітей з позивачем. Проте, з того часу, відповідач не відвідує неповнолітніх дітей, не займається їх вихованням, не купує їм речей першої необхідності. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з зазначених в ньому підстав, наполягаючи на його задоволенні.

Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, зсилаючись на підстави, викладені у висновку, наявному в матеріалах справи.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами позивачки, пояснили, що батько дітей після смерті дружини не відвідує. Матеріальної допомоги не надає. На даний час діти проживають з тіткою ОСОБА_1, яку вони називають мамою, вона й забезпечує їх усім необхідним протягом усіх цих років після смерті їх матері.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є дочкою відповідача пояснила, що її батько ОСОБА_3 відвідує їх дуже рідко, матеріальної допомоги не надає. На даний час вона зі своєю сестрою проживає у рідної тітки, яка забезпечує їх всім необхідним. Ніякої участі у вихованні бвтько не приймає, їх життям не цікавиться.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, свідків, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення батьківських прав слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно пункту 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан.

Судом встановлено, що 22 жовтня 1999 року між ОСОБА_3 та сестою позивача - ОСОБА_9 було укладено шлюб, який зареєстровано Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №14. Після шлюбу ОСОБА_9 отримала прізвище "ОСОБА_9" (а.с.4).

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 померла (а.с.5).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 05.04.2017 року, складеного Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.16), неповнолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають у сім'ї свого дідуся ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1. Їх рідний батько ОСОБА_3 не відвідує дітей, не цікавиться їх станом здоров'я, навчанням, матеріально їх не підтримує, не купує речей першої необхідності. Всім необхіднім дітей забезпечує їх рідна тітка ОСОБА_1 (а.с.8,9).

Згідно довідок №295, №"296 від 24 березня 2017 року, виданих Орв'яницьким навчально-виховним комплексом Комунальним закладом "Загальноосвітня школа- І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної державної адміністрації, батько учениць ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається у 8-мі класі та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається у 11-му класі - ОСОБА_3 за час навчання дітей в школі жодного разу не з'явився на батьківські збори і їх шкільним життям не цікавився. До школи і зі школи дітей супроводжувала їх тітка - ОСОБА_1, яка постійно опікується дітьми (а.с.11, 12).

Із виданої класним керівником Орв'ницького навчально - виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної державної адміністрації характеристики, відносно ОСОБА_5, 2002 року народження, учениці 8-го класу за №571 від 05.04.2017 року, вбачається, що про дитину дбає її тітка - ОСОБА_1, допомогаючи їй, як матеріально, так і духовно. ОСОБА_1 відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням та життям дитини у школі. Батько дитини ОСОБА_11 жодного разу не був присутній на батьківських зборах (а.с.14).

Як вбачається із виданої класним керівником Орв'яницького навчально-виховного комплексу Комунальний заклад "Загальноосвітня школа- І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Дубровицької районної державної адміністрації, характеристики відносно ОСОБА_4, 2000 року народження за №524 від 05.04.2017 року, за час навчання дитини, на усі батьківські збори приходила її тітка - ОСОБА_1, яка завжди цівиться навчанням та поведінкою дитини. Забезпечувала її матеріально та духовно. ОСОБА_4 називала ОСОБА_1 мамою. Батько дитини жодного разу на батьківські збори до дитини не з'явився (а.с.13).

Згідно довідки, виданої Рівненською обласною дитячою лікарнею консультативної поліклініки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 09.01.2003 року по 06.02.2003 року, знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні патології новонароджених РОДЛ. За час перебування дитини її відвідували та забезпечували медикаментами тільки родичі зі сторони матері, бабуся і тітка (а.с.15).

Висновком органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації № 209/01-39 від 05 липня 2017 року, визнано за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно знайшов своє підтвердження факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, передбачених статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України по вихованню своїх дітей, оскільки він веде неналежний спосіб життя, вихованням та розвитком дітей на належному рівні не займається.

Відповідно до положення пункту 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Таким чином, виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, правомірними і доведеними, оскільки, позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, буде відповідати інтересам дітей.

На підставі викладеного, керуючись частиною 5 статті 164, статтями 166, 180-182 Сімейного кодексу України, статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212 -215, 224-228, 292, 294, 295 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя с. Соломіївка Дубровицького району Рівненської області батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.