Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1258/17
Провадження № 2-о/553/70/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.07.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в складі :

головуючого - судді Кононенка С.Д.,

при секретарі - Бобильовій А.П.,

за участю заявника - ОСОБА_1, представника зацікавленої особи - ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить встановити факт його постійного проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Білоцерківським МВМ №2 ГУ МВС України в Київській області 20.10.2009 р.) на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1, нарадо лилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Тбілісі , Грузія.

У 1979 році вона разом із родиною переїхала на постійне проживання до м. Полтави, де з 1954 року проживав її дідусь ОСОБА_3. Спочатку вони проживали в орендованій квартирі, а у 1985 році її батько ОСОБА_4 купив житловий будинок в АДРЕСА_1. У вказаному житловому будинку заявниця була зареєстрована і постійно проживала до 1996 року.

У 1996 році батько заявниці продав зазначений житловий будинок . Домова книга житлового будинку з адресою АДРЕСА_1, в якій було зазначено її зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, не зберіглася.

21 червня 1996 року заявниця отримала атестат про повну загальну середню освіту, відповідно до якого вона (ОСОБА_1) у 1996 році закінчила загальноосвітній клас школи - ліцею №30 м.Полтави.

Відповідно до довідки від 04.05.2017 року №165, виданої ОСОБА_1, вона дійсно навчалася в Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №30 Полтавської міської ради Полтавської області» з 01.09.1986 року (наказ №44у від 05.09.1986 року по СШ №30 м.Полтави) і у 1996 році отримала атестат про повну загальну середню освіту (НОМЕР_3 від 21.06.1996 року, протокол педради №11 від 19.06.1996 року).

02 липня 1996 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області було видано паспорт громадянина України ОСОБА_1, в якому зазначене зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

29.04.2004 року ОСОБА_7 і ОСОБА_1 уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

20 жовтня 2009 року Білоцерківським МВМ №2 ГУ МВС України в Київській області було видано паспорт громадянина України ОСОБА_1, що підтверджується його копією.

Відповідно до заяви від 20.03.2008 року про зняття з реєстрації місця проживання, 20 березня 2008 року - дата зняття з реєстрації ОСОБА_1, 1979 року народження за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для набуття громадянства її дочкою ОСОБА_10, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Тбілісі, Грузія.

У теперішній час підстави та порядок встановлення належності і набуття громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб урегульовані Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 р. (з відповідними змінами).

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р..

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянствоУкраїни», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянстваУкраїни.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервнеп роживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах».

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів;

Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведений уст. 256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно дост. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичн інаслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиннимз аконодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 підтверджується також показами даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_11, ОСОБА_12

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Білоцерківським МВМ №2 ГУ МВС України в Київській області 20.10.2009 р.) на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт його постійного проживання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Білоцерківським МВМ №2 ГУ МВС України в Київській області 20.10.2009 р.) на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. Д. Кононенко