РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому зазначила, що на в період часу з 04.12.2012 року по травень 2015 року вона проживала однією сімєю з відповідачем ОСОБА_3 З метою спільного проживання сторони вирішили спільно придбати будинок №19 по вул. Фізкультурній в м. Житомирі, де проживали разом однією сім'єю як чоловік і дружина, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. На підставі викладеного в позові просить суд встановити факт проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 04 грудня 2012 року по 31 травня 2015 року; визнати спільним майном сторін, як чоловіка та жінки, які проживали однією сімєю, але не перебували у шлюбі між собою, житловий будинок по вул. Фізкультурній, 19, вартістю 125086 грн. та визнати за позивачем право власності на ? частину вказаного будинку вартістю 62543 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні у повному обсязі за його безпідставністю.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає в будинку по вул. Фізкультурній, 16 та познайомилася з позивачем навесні 2013 року, коли повертала документи втрачені нею. Через місяць ОСОБА_2 віддячила її, потім вони спілкувалися по телефону. З квітня 2013 року в будинку по вул. Фізкультурній, 19 не була, але бачила зі свого вікна кухні сторін разом, вони проживали у вказаному будинку з кінця 2012 року та з весни 2013 року в будинку почався ремонт. Сторони спільно разом приїздили ввечері та зранку виїздили. Свідок під час придбання будинку не була присутня.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він був продавцем будинку по вул. Фізкультурній, 19 та був присутній під час посвідчення договору купівлі-продажу вказаного будинку у нотаріуса разом з позивачем, відповідачем та посередником. Сторони почали проживати в будинку зимою 2012 року. Від кого саме він отримав гроші в сумі 4000 доларів США 04.12.2012 року під час укладення попереднього договору з відповідачем, не памятає. Сторони після укладення договору почали робити в будинку ремонт, бачив як позивач носила будівельний мусор зранку. Також під час ремонту був присутній відповідач. Під час укладення договору купівлі-продажу будинку також були присутні позивач та відповідач. Свідок з братом отримали кошти в сумі 49000 доларів США, ОСОБА_4 називав ОСОБА_2 своєю дружиною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що бачила, як сторони вигулювали собаку по вул. Фізкультурній, але номер будинку не памятає, також вони разом їздили на природу, проживали, але в гості до них не заходила.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивач розпочинала життя з відповідачем на Станишівському масиві, де вона облаштовувала маєток і вони разом там жили. З 04.12.2012 року по 31.05.2015 року бачила їх у мами на Довженка. Позивач представляла відповідача як чоловіка, однак в хаті відповідача не була.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що в 2010 році мати її цивільного чоловіка купувала будинок у позивача по вул. Садовій, 134 в Станишівському садовому товаристві. Також за вказаною адресою вона бачила відповідача. У них до цього часу були стосунки, як їй відомо зі слів інших осіб. Особисто їй відомо, що у сторін з серпня 2010 року були стосунки. В будинку по вул. Фізкультурній ніколи не була.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.12.2012 року між відповідачем ОСОБА_3, як покупцем з одного боку, та ОСОБА_5, ОСОБА_9, як продавцями з іншого боку, було укладено нотаріально посвідчений попередній договір (про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу), відповідно до якого на виконання цього попереднього договору покупець передав, а продавці отримали завдаток у сумі 32800,00 грн., що на день укладання цього договору становить еквівалент 4000 доларів США. Відповідно до п.1.5. вказаного договору покупець довів до відома продавців, а продавці взяли до уваги той факт, що покупець в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває і грошові кошти, що витрачаються покупцем на придбання майна за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти (чи їх частку), витрачені на купівлю майна, у тому числі й відповідно до ст.ст. 65, 74 та 97 Сімейного кодексу України, не має.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.04.2013 року, укладеного із ОСОБА_5Є,, ОСОБА_9, ОСОБА_3 придбав будинок №19, розташований по вул. Фізкультурній у м. Житомирі, та зареєстрував своє право власності на нього. Згідно п.1.5. вказаного договору покупець доводить до відома продавців та інших осіб, кого це стосується, що на момент укладення цього договору в зареєстрованому шлюбі не перебуває та не проживає з будь-якими особами без укладення шлюбу. За пунктом 2.1. цього договору продаж житлового будинку вчинено за узгодженою між сторонами ціною, яка становить 125100,00 грн., яку покупець сплатив продавцям в рівних частках кожному до підписання цього договору.

Як вбачається із копії паспорту позивача та довідки КП «ВЖРЕП №14» Житомирської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрована у вказаному будинку із 28.05.2013 року.

Із копії паспорту громадянина України ОСОБА_3 слідує, що відповідач зареєструвався у вказаному будинку 16.01.2015 року, а до цього часу був зареєстрований по майдану Короленка, 2, кв.46 в м. Житомирі.

Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України, на яку посилається позивач, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю але не перебувають у шлюбі між собою або в будьякому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю (п.20 постанови №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя").

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, так як стороною позивача не надано, а судом не здобуто належних й допустимих доказів проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю саме як чоловіка та жінки, пов'язаності сторін спільним побутом, наявності взаємних прав та обов'язків. Позивачем не надано достатніх доказів існування усталених відносин із відповідачем, що притаманні подружжю.

Так, суду не надано доказів того, що виручені позивачем від продажу квартири АДРЕСА_1, на підставі договору від 16.02.2013 року, кошти були вкладені в придбання будинку по вул. Фізкультурній, 19 в м. Житомирі. Надана позивачем виписка по рахунку за договором, укладеним 18.02.2013 року із ПАТ «А-Банк», свідчить тільки про внесення коштів на вкладний рахунок та їх зняття позивачем, однак не дозволяє встановити на що та з якою метою були витрачені дані кошти.

Так само не можна вважати доведеним факт придбання позивачем ОСОБА_2 за власні кошти будматеріалів та техніки для ремонту та облаштування вказаного вище будинку виключно за випискою по рахунку, доданою позивачем.

Більше того, надані відповідачем відомості по залишкам коштів, наявних на банківських рахунках ОСОБА_3, відкритих ним у ПАТ «А-Банк», вказують на наявність коштів у відповідача, необхідних для придбання спірного обєкту нерухомого майна.

Надані свідками в судовому засіданні показання не є достатніми для встановлення судом обставин, що підтверджують факт проживання сторін по справі однією сім`єю як чоловіка та жінки, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно зі ст. 60 ЦПК України.

Крім того, покази свідка ОСОБА_5 спростовуються змістом укладених ним з відповідачем та нотаріально посвідчених попереднього договору та договору купівлі-продажу спірного житлового будинку.

Позовні вимоги також спростовуються змістом нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 16.02.2013 року, відповідно до пункту 1.3. якого, квартира, що відчужується, є особистою приватною власністю продавця ОСОБА_2, яка в шлюбі не перебуває, ні з ким однією сімєю без реєстрації шлюбу не проживає, про що подано відповідну заяву, зміст якої доведено до відома покупця.

Таким чином, надані суду докази та покази свідків, беззаперечно свідчать про встановлення судом факту проживання позивача в будинку по вул. Фізкультурній, 19 у м. Житомирі у певний період часу, що не заперечується самим відповідачем, проте суд відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог за недоведеністю факту проживання сторін по справі однією сім`єю як чоловіка та жінки, існування між ними усталених відносин, що притаманні подружжю тощо.

Судом також враховується, що документально не підтверджено факт проживання відповідача ОСОБА_3 у будинку по вул. Фізкультурній, 19 в м. Житомирі, оскільки із наявних в матеріалах справи відомостей слідує, що відповідач був зареєстрований до 14.01.2015 року за іншою адресою.

Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У звязку з відмовою судом у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу, похідні позовні вимоги про визнання спірного житлового будинку спільним майном сторін, як чоловіка та жінки, і визнання за позивачем права власності на ? частину вказаного житлового будинку, також не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 21, 74 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки та визнання права власності на майно, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: С.М. Полонець