КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/873/17
Провадження №2/319/449/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

за участі секретаря Фінько Ю.В.,

за відсутності осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2. аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 200 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем проживала в незареєстрованому шлюбі і має з ним спільну дитину. На даний час проживають з відповідачем окремо, донька проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Позивач інших, ніж державна соціальна допомога, доходів не має. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму наполягала.

Відповідач в судове засідання не зявився та надав суду заяву, в якій зазначив, що дійсно проживав з ОСОБА_1 у незареєстрованому шлюбі. Проте факт його батьківства відносно ОСОБА_3 не був встановлений, проте на прохання ОСОБА_1 він документально підтвердив батьківство у свідоцтві про народження. Також зазначив, що позивач використовує гроші, надані ним для дітей, на свої особисті цілі, не турбується про виховання та розвиток дітей, з метою уникнення нецільового використання коштів на алкогольну та тютюнову продукцію просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС №330109, виданого 09 лютого 2017 року Бердянським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, яка народилася 02 січня 2017 року.

Згідно з довідкою №43 від 18.04.2017, виданою виконавчим комітетом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки №41 від 18.07.2017, виданою виконавчим комітетом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрована за тією ж адресою.

Отже, судом встановлено, що на даний час дитина знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, проживає разом з нею.

Згідно наданих квитанцій відповідачем поповнено платіжну картку 25.07.2017 на 500 грн., 07.07.2017 на 250 грн., 23.06.2017 на 300 грн. Проте ці перерахування носять несистематичний характер та не містять інформації про перерахування цих коштів саме на користь позивача.

Тому суд дійшов висновку про те, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини в необхідному обсязі.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

За ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Враховуючи запис в свідоцтві про народження І-ЖС №330109 про те, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2, відсутність наданого з боку відповідача судового рішення про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_3, у суду немає підстав для висновку про наявність іншого батька у неповнолітньої ОСОБА_3 Тому доводи відповідача про вірогідність статевих стосунків позивача з іншими чоловіками судом до уваги не беруться та не враховуються під час вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.209, 214-215, 367 ЦПК України суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (мешкає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 17.07.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень (стягувач Державна судова адміністрація України; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795; отримувач кошті ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Р.Хамзін