Справа № 342/180/17
Провадження № 22-ц/779/1282/2017
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г.І.
Суддя-доповідач Васильковський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретар Возняк В.Д.,

з участю:відповідача ОСОБА_1,

представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду від 14 червня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

у лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за укладеним 18.02.2011 між сторонами договору б/н про отримання кредиту на суму 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, станом на 02.02.2017 утворилась заборгованість у розмірі 47325,26 грн, що складається з: 16058,07 грн - тіло кредиту, 5071,87 грн - відсотки за користування кредитом, 23465,55 грн - пеня, 500 грн штраф (фіксована частина), 2229,77 грн штраф (процентна складова), яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Городенківського районного суду від 14 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 37188,94 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з: 16058,07 грн заборгованості по тілу кредиту, 5071,87 грн заборгованості за відсотками, 16059 грн пені, 1600 грн судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права. Зазначає про не врахування судом того, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписана ОСОБА_1, як фізичною особою, так і як стороною банку. Представник не може здійснювати операцію від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Зазначає, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, строк повернення кредиту визначено строком дії картки. В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про строк дії картки. Не враховано судом і те, що розрахунок по кредитному договору надано з 21.03.2013, кредитний договір укладено 18.02.2011. У неї, як працівника банку був і рахунок, по якому видано платіжну картку для отримання заробітної плати, яку при звільненні з роботи вилучено і заблоковано. Також вказує на те, що з 10.09.2015 по 11.12.2015 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні закритого типу, тому протягом цього часу вона не могла вносити кошти на погашення заборгованості. Пам'ятка клієнта, яка є невід'ємною частиною договору та Анкета позичальника на отримання кредиту нею не підписувались. Просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» доводи апеляційної скарги заперечила.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 лютого 2011 року ОСОБА_1, як клієнт банку, підписала надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». Про те, що вона отримала картку та ПІН свідчить її підпис у зазначеній анкеті-заяві. Підпис експерта банку ОСОБА_1 у графі «відмітки банку» свідчить, що нею перевірено правильність і достовірність відомостей про клієнта, згідно з Порядком ідентифікації клієнтів під час відкриття рахунку і випуску платіжних карт.

Згідно розрахунків заборгованості за договором № б/н від 18.02.2011, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, станом на 02.02.2017 заборгованість відповідача перед позивачем становить 47325,26 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту - 16058,07 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом - 5071,87 грн, пеня - 23465,55 грн, 500 грн - штраф (фіксована частина), 2229,77 грн - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1, уклавши договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» про отримання кредиту на суму 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, належним чином не виконувала взяті зобов'язання, внаслідок чого станом на 02.02.2017 її заборгованість складає: по тілу кредиту - 16058,07 грн, по процентах за користування кредитом - 5071,87 грн. Ураховуючи, що сума заборгованості за основним боргом становить - 16058,07 грн, а розмір неустойки (пені) 23465,55 грн, що значно перевищує основну суму боргу, суд прийшов до висновку, що розмір несплаченої неустойки (пені) за кредитом слід зменшити до 16059 грн. Відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, зобов'язань по сплаті штрафів не брала.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які правильно встановлені, та узгоджуються з нормами матеріального права, що застосовані до цих правовідносин.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час укладення договору ОСОБА_1 працювала старшим експертом по роботі з кредитними картами Городенківського відділення Івано-Франківської філії ПриватБанку. 18.02.2011 вона як клієнт банку підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримала картку та ПІН. Підпис експерта банку ОСОБА_1 у графі «відмітки банку» свідчить про перевірку відомостей про клієнта, згідно з Порядком ідентифікації клієнтів під час відкриття рахунку і випуску платіжних карт.

Банк випускає клієнту карту на підставі Заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом.

Зі сторони банку особою, уповноваженою дорученням на надання послуг є Голова Правління ПАТ КБ «ПриватБанк» Дубілет О.В. з факсимільним підписом (а. с. 18).

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 ствердила, що банк не уповноважував її на вчинення правочинів - укладання кредитних договорів.

Наведене спростовує посилання апелянта на ч. 3 ст. 238 ЦК України про неможливість вчинення представником правочину від імені особи, яку він представляє.

Щодо строку дії платіжної картки, то як видно із розрахунків заборгованості за договором № б/н від 18.02.2011, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1, з лютого 2013 року по листопад 2015 року за цим договором клієнтом періодично отримувались та вносились суми на погашення заборгованості, що свідчить про автоматичне лонгування договору на новий строк, а також про переривання перебігу позовної давності.

Під час перебування відповідачки на лікуванні її платіжна картка заблокована не була.

Судом першої інстанції ураховано, що сума пені значно перевищує основну суму боргу, тому розмір неустойки (пені) за кредитом слід зменшити, а решта суми боргу по тілу кредиту і процентах за користування ним (крім штрафів) підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин доводи апеляційної скарги на правильність висновку суду не впливають та його не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обгрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Городенківського районного суду від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Горейко М.Д.

Проскурніцький П.І.