АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4501/17
Справа №640/429/17ц Головуючий 1 інст. Попрас В.О.
Категорія :договірні Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Швецової Л.А.,

суддів Котелевець А.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 31618,43 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 23.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір б/н відповідно до якого Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 31.10.2016 року має заборгованість у розмірі 31618,43 грн., яка складається з 2267,52грн.- заборгованість за кредитом, 23969,08грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400грн.- заборгованість аз пенею та комісією; 500 грн.-штраф (фіксована частина); 1481,83грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк» заборгованість станом на 31.10.2016 року: 2267,52грн.- заборгованість за кредитом, 23969,08грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400грн - заборгованість аз пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина); 1481,83грн штраф (процентна складова) всього 31618грн.43коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення районного суду, новим рішення в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом не враховано те, що договір, на який посилається банк порушує ст..11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що існує наявна заборгованість по сплаті кредиту та відповідач свої зобовязання не виконує.

Однак в повному обсязі погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 23.01.2012 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта Клієнта та фінансовий телефон Клієнта, який проходить верифікацію з підтвердженням, відповідно до п.1.1.1.16 Договору.

За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Договору - комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» забезпечив ОСОБА_1 можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. Крім того, позивачем було надано відповідачу інструменти, передбачені Договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що станом на 31.10.2016 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 31618 грн 43 коп., яка складається з наступного:

- 2267 грн 52 коп. - заборгованість за кредитом;

- 23969 грн 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3400 грн 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500 грн - штраф (фіксована частина);

1481 грн - штраф (процентна складова).

Згідно частини 1статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст.611, ч.1 ст.612 ЦК України.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу, - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1481 грн штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Отже, за змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Суд першої інстанції не звернув уваги на розрахунки заборгованості за кредитним договором, надані банком, де останнім одночасно нараховано пеню та штраф.

За таких обставин банк просить застосувати до боржника ОСОБА_1 подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає за необхідне заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми штрафу у розмірі - 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1481,83 грн штраф (процентна складова), скасувати та у задоволенні цієї частини стягнення відмовити.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ту обставину, що вона будь-який договір з банком не укладала, підписала лише анкету-заяву, і тому банком порушені вимоги ст..11 Закону України «Про захис прав споживачів», судова колегія вважає безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України , якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови і правила надання послуг банком його клієнтам.

З матеріалів справи вбачається, що з часу підписання анкети-заяви 23.01.2012 року, відповідач тривалий час виконувала свої обовязки за вказаним договором, що свідчить, що їй достеменно було відомо про умови та Правила надання банківських послуг та порядок надання послуг.

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 до суду з позовом щодо визнання вказаного кредитного договору недійсним не зверталася.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду підлягає зміні, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК Україниа, а саме скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на корись ПАТ КБ "ПриватБанк" штрафу 500 грн (фіксована частина), та штрафу 1481,83 грн (процетна складова) та відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2017 року змінити.

В частині стягнення з ОСОБА_1 Валеріїни на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 500 грн- штраф (фіксована частина); 1481,83грн штраф (процентна складова) в позові відмовити.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Швецова Л.А.

Судді Котелевець А.В.

ОСОБА_2