Справа № 372/2166/17
провадження № 2-1281/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української міської ради Обухівського району Київської області про визнання права на продовження приватизації квартири в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на продовження приватизації квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої 10.11.2016 року ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що 10 листопада 2016 року померла його донька ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, однак йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю відомостей про реєстрацію права власності за донькою. Просить позов задовольнити, оскільки донька постійно проживала в квартирі до дня смерті, за життя виготовила технічний паспорт на квартиру та подала відповідні документи до відповідача, але дозволу на приватизацію квартири в звязку зі смертю отримати не змогла.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суд заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності та позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача, Української міської ради Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого не зявився, надав клопотання, в якій просить розглянути справу у відсутність представника міської ради та при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1, є батьком ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про її народження серії І-ОК № 344284, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 12-14).

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 був отриманий на родину ордер від 30 грудня 1976 року№ 77 в будинку № 25 по проспекту Дніпровському в м. Українка Обухівського району Київської області ( а.с. 8).

10 листопада 2016 року померла донька позивача ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис за № 186 та видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_5 І-ОК № 383835.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1, проте юридично спадкодавиця не оформила своїх прав .

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2, позивач, ОСОБА_1, звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, однак йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру нотаріусом було відмовлено в звязку з відсутністю відомостей про реєстрацію права власності за спадкодавцем та рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Заяв від інших спадкоємців або заяв про відмову від спадщини не надходило. Інформація щодо посвідчених заповітів відсутня (а.с. 35-42).

За життя ОСОБА_2 виготовила технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 та згідно довідки Підприємства по обслуговуванню житла виконкому Української міської ради № 4387 від 07.12.2016 року до дня смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за життя розпочала процедуру приватизації .

Проте, як вказувалось вище, за життя не встигла завершити процедуру приватизації та провести державну реєстрацію права власності на квартиру, тобто право на продовження приватизації квартири перейшло до її спадкоємців.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з правилами статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтями 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Відповідно до п.17 Положення про порядок передачі квартир у власність громадян затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року встановлено, що «громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Згідно з п.18 даного Положення визначено, що громадянином де приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутній сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Пленум Верховного Суду України у ч. 5 п. 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Право на приватизацію приміщення виникає у осіб, які постійно мешкають у приміщенні, а передача приміщень здійснюється державними органами на підставі звернення таких осіб. Таким чином, для спадкування права на приватизацію необхідне дотримання двох умов: постійне проживання спадкодавця у приміщенні, яке підлягає приватизації, та його особисте звернення до органів приватизації.

Тобто, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, то після збігу встановленого ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Саме про таке застосування Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» йдеться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Таким чином, право на завершення приватизації може бути успадковане.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно зі ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої, ОСОБА_2 та єдиною особою, яка подала заяву про прийняття спадщини, тому відповідно до вимог законодавства є всі правові підстави для задоволення позову.

Як вбачається зі змісту статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням вищевикладених обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх взаємний зв'язок в сукупності приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212-214, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на продовження приватизації квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлої 10.11.2016 року ОСОБА_2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_6