справа №619/1711/17
провадження №2/619/1053/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2017 року Дергачівський районний суд
Харківської області
у складі : головуючого судді -Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання - Коротченко А.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим № 2-2885 ОСОБА_5 є власником права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП « Шевченківське» реорганізованого в ТОВ « Шевченківське» с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 квітня 2001 року, після смерті ОСОБА_6, померлої 08.07.2004 року, яка мала це право на підставі свідоцтва ХА-Х № 185819 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого виконкомом Черкасько-Лозівської сільської ради 01.06.2001 року.
ОСОБА_5 її батько, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЯК № 567510, виданим 05.06.1969 року Палацом новонароджених м. Харкова за актовим записом 5611.
ОСОБА_5 помер 20 травня 2016 року,що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 549053, виданим виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом №39.
Спадщину після смерті ОСОБА_5 вона прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном. Отримувала пай за користування вищевказаною земельною ділянкою.
Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавця.
Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).
Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 04.05.2017 за № 231/109-17 встановлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 136153 від 02.08.2011 року площею 5,1169 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Черкасько-Лозівської сільської ради ділянка № 49 зареєстровано на імя ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року № 2-2883.
Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та в їхню відсутність, з поставленням у справі заочного рішення, що суд вважає за можливе.
Відповідачі у справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, в поданих до суду заявах позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти задоволення позову, розгляд справи просили проводити без фіксації судового засідання технічними засобами та в їхню відсутність, що суд вважає за можливе.
Представник Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, відповідач у справі, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином , про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області третя особа у справі, про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином , про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність.
Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.
Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає неповажною причину неявки в судове засідання представника Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі та представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області третя особа у справі, оскільки вони завчасно повідомлені про час та місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомили, причина неявки не підтверджена відповідними документами.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин.
Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим № 2-2885 ОСОБА_5 є власником права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП « Шевченківське» реорганізованого в ТОВ « Шевченківське» с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 квітня 2001 року, після смерті ОСОБА_6, померлої 08.07.2004 року, яка мала це право на підставі свідоцтва ХА-Х № 185819 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого виконкомом Черкасько-Лозівської сільської ради 01.06.2001 року.
ОСОБА_5 батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ЯК № 567510, виданим 05.06.1969 року Палацом новонароджених м. Харкова за актовим записом 5611.
ОСОБА_5 помер 20 травня 2016 року,що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 549053, виданим виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом №39.
Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном. Отримувала пай за користування вищевказаною земельною ділянкою.
Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавця.
Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).
Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 04.05.2017 за № 231/109-17 встановлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 136153 від 02.08.2011 року площею 5,1169 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Черкасько-Лозівської сільської ради ділянка № 49 зареєстровано на імя ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року № 2-2883.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»:Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Згідно із ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Однією з таких законних підстав набуття права власності є спадкування.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.
Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Метою позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.
Зазначений позов предявлений в порядку цивільного судочинства на підставі п.7 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання визначення юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за яким спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року № 581 « Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» на виконання наказів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07.11.2016 року № 291 « Про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області» та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.11.2016 року № 1 « Про ліквідацію територіальних органів Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру у Харківській області» відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області перебуває у стані ліквідації. Після ліквідації останнього єдиним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території Харківської області буде Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, а нинішній територіальний орган Держгеокадастру у Дергачівському районі визначено структурним підрозділом Головного управління. Таким чином, належною стороною у справі (третьою особою) є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування, Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 10.07.2012 № 6-47/0/9-12, керуючись ст.ст. 10,11, 27,31,57-60,208,209,212-215,223,224-226,233 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шевченківське» реорганізованого в ТОВ « Шевченківське» с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 24 квітня 2001 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2005 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим № 2-2885, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 20 травня 2016 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя О. М. Жорняк