Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Григоренко М.П.., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Дубенської міської ради, комунального підприємства "Архітектор" Дубенської міської ради про визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Дубенської міської ради, комунального підприємства "Архітектор" Дубенської міської ради про визнання права власності на спадщину задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/12 частки будинковолодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 5/12 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження фактичних та правових підстав виникнення у спадкодавця ОСОБА_7 права власності на будинок із самочинною добудовою "А-1" по АДРЕСА_1. Судом першої інстанції не наведено в рішення доказів на підтвердження того, що позивачами отримано оригінал відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину.

Крім того, судом першої інстанції включено у 5/12 частини на 1/6 або 2/12 частини будинку по АДРЕСА_1 самочинною збудоване майно, яке спадкодавець не будував та яке йому не належить.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному об'ємі.

Позивач ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8, представник Дубенської міськради завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися та причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_9 подали заяви про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причин неможливості явки до суду не подали.

Представник комунального підприємства "Архітектор" ОСОБА_2 просив рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновків, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Такий висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.58 та ч.1 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Колегія суддів вважає, що позивачі належними та допустимими доказами не довели свої позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського МРУЮ Рівненської області від 23.12.2008 року (а.с.8).

Відповідно до складеного ОСОБА_7 заповіту від 28 січня 2000 року, все своє майно, що належатиме їй на день смерті вона заповіла своєму чоловікові - ОСОБА_5 та внуку ОСОБА_3 в рівних частках кожному (а.с.10).

У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову від вчинення нотаріальної дії від 12.08.2015 року та листом від 16.11.2015 року (а.с.16,17).

Вирішуючи спір, місцевий суд на підтвердження належності заповідачці ОСОБА_7 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, в оскаржуваному рішенні послався лише на технічний паспорт виданий на її ім'я 8 грудня 2014 року.

Технічний паспорт на будинок, тим більше виготовлений через 6 років після смерті спадкодавця не є правовстановлюючим документом, що підтверджує право ОСОБА_7 на нерухоме спадкове майно на час її смерті.

За життя ОСОБА_7 набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.4 якого на громадян було покладено обов'язок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.19 цього Закону (станом на той час) у ОСОБА_7 були наявні підстави для реєстрації за собою права власності на спірний будинок.

Оскільки ОСОБА_7 за життя не провела державної реєстрації та не забезпечила визнання і захист державою своїх речових прав на нерухомість, а оригінали правовстановлюючих документів по справі відсутні, то в даному судовому спорі заявляючи права на частки спадкового майна, позивачам у встановленому законом порядку необхідно було довести та підтвердити право спадкодавця на нерухоме спадкове майно.

Зокрема необхідно було витребувати у відповідача Дубенської міськради та дати належну правову оцінку документам, які слугували підставою для будівництва спірного будинку: рішення виконкому Дубенської міськради № 242 від 5 липня 1973 року про відвід земельної ділянки під будівництво, договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 15 серпня 1973 року, Державний акт про прийняття в експлуатацію будинку (а.с.20-21, 124-127).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що твердження місцевого суду про доведеність позовних вимог та належність на момент смерті спадкодавцю ОСОБА_7 житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 є передчасним.

Згідно ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.ст. 307, 309, 313-314,316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 травня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Дубенської міської ради, комунального підприємства "Архітектор" Дубенської міської ради про визнання права власності на спадщину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору в сумі 606,32 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий : С.В. Боймиструк

Судді : М.П. Григоренко

Н.М.Ковальчук