Справа № 369/157/17
Провадження № 2-о/369/35/17
РІШЕННЯ
Іменем України
14.08.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою, мотивуючи її тим що, на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року, з 20 березня 2014 року, ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, у Збройних Силах України. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 , ЗРП 1129, м. Біла Церква) (надалі - в/ч) № 61 (по стройовій частині) від 20.03.2014 року, заявник був призначений на посаду Старшого механіка відділення розбирально-складальних робіт та поточного ремонту агрегатів взводу по ремонту атомобільної техніки ремонтної роти.

Відповідно до наказу командира в/ч ппВ2968 №162 від 25.08.2014 року, 25 серпня 2014 року, Заявник, у складі частини свого підрозділу, був відряджений до місця дислокації Об`єднаного мобільного угрупування «Полісся» (надалі - ОМУ «Полісся») у с. Любимівка, Каховського району, Херсонської обл., для виконання службових (бойових) завдань за призначенням, поставлених перед частиною, вищим командуванням Збройних Сил України.

Оскільки, в/ч пп НОМЕР_2 входила до складу сил, що залучалися та брали участь в титерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, 18 вересня 2014 року, з місця перебування (ОМУ «Полісся»), Заявник був відряджений на бойовий виїзд у зону проведення Антитерористичної операції (надалі - зона АТО), до місця дислокації підрозділів в/ч пп НОМЕР_2 у Донецьку обл., Волноваський р-н, с. Петрівське.

Заявник був відряджений у складі мобільної групи супроводження, на закріпленому за ремонтною ротою вантажному бортовому автомобілі КрАЗ-6322. Група супроводження складалася з 15 чоловік (екіпаж КрАЗ-6322 - 7 чоловік ремонтної роти, екіпаж БРДМ-РХ - 5 чоловік взводу РХБЗ та екіпаж Бойової машини 9АЗЗБМЗ зенітно-ракетного комплексу 9КЗЗ «ОСА» (надалі - ЗРК «ОСА»). Старшим групи був підполковник ОСОБА_2 . Членами групи зі складу військовослужбовців ремонтної ти, окрім Заявника були: Старший механік відділення технічної діагностики та регулювальних робіт взводу ремонту автомобільної техніки - ст. солдат ОСОБА_3 ; Мідник зарядно-акумуляторної станції взводу ремонту автомобільної техніки - ст. солдат ОСОБА_4 ; Старший слюсар-монтажник відділення розбирально-складальних робіт взводу ремонту автомобільної техніки - сержант ОСОБА_5 ; Слюсар-вулканізаторник відділення розбирально-складальних робіт та поточного ремонту агрегатів взводу ремонту автомобільної техніки - ст. солдат ОСОБА_6 ; Водій-електрик ремонтної майстерні озброєння ремонтного взводу озброєння - ст. солдат ОСОБА_7 ; Старшина ремонтної роти - старшина ОСОБА_8 .

Метою поставленого завдання було супроводження ЗРК «ОСА» до сил та засобів Антитерористичної операції на території Донецької обл., а саме до місця дислокації підрозділів в/ч НОМЕР_3 у Волноваському районі, Донецької обл. та відбуксирування звідти іншого неробочого ЗРК «ОСА» до місця дислокації ОМУ «Полісся» у Каховський район, Херсонської обл., а в подальшому до розташування військової чистини для його подальшого ремонту.

Перед виїздом у зону проведення АТО, військовослужбовці мобільної групи супроводження, надали підполковнику ОСОБА_2 всю необхідну інформацію для оформлення документів про відрядження (наказу та посвідчень про відрядження), а саме: особисті паспортні дані та ідентифікаційні номери, а також пройшли відповідні інструктажі з техніки безпеки, поводження зі зброєю та надання першої невідкладної медичної допомоги, про що поставили свої підписи у відповідних відомостях. Посвідчення про відрядження Заявнику видано не було.

21 вересня 2014 року, бойове завдання було виконано та група супроводження, на чолі з підполковником ОСОБА_2 , повернулась до розташування ОМУ Полісся» (фотографія №3).

11 березня 2015 року, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року, за наказом командира в/ч ппВ2968 від 11.03.2015 току № 71 Заявник був звільнений в запас (демобілізований), однак документи про участь Заявника у антитерористичній операцій операції в/ч видані не були.

05 серпня 2015 року, Заявник звернувся до в/ч із заявою, в якій просив надати документи, що підтверджують його перебування у зоні проведення АТО (копію наказу відрядження, довідку про безпосередню участь особи у антитерористичній операцїї, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та теторіальної цілісності України).

21 серпня 2015 року, Заявник отримав відповідь від в/ч (лист від 13 серпня 2015 № 982) про те, що у командування військової частини пп НОМЕР_2 підтверджуючих доментів щодо його перебування в зоні проведення антитерористичної операції не має.

Факт перебування Заявника на території проведення АТО, можуть підтвердити військовослужбовці ремонтної роти, які разом з ним відряджались до Волноваського району, Донецької обл., військовослужбовці в/ч пп НОМЕР_2 , що перебували у місці дислокації, до якого відряджався Заявник та фотографії зроблені безпосередньо на території проведення АТО.

У зв`язку з тим, що командуванням в/ч, у якій проходив військову службу під час мобілізації Заявник, не були належним чином оформлені необхідні документи, які б підтверджували його безпосередню участь в АТО, Заявник досі не отримав посвідчення учасника бойових дій. Оскільки, звернення до командування в/ч щодо вирішення даного питання було безрезультатним, Заявник змушений звернутися до суду з метою встановлення факту його безпосередньої участі у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Тому заявник просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що громадянин України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), брав безпосередню участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебував у зоні проведення Антитеррористичної операції на території Донецької області та брав участь у бойових діях під час виконання бойових (службових) завдань.
В судовому засіданні заявник вимога заяви підтримав та просив її задоволити.
Представники заінтересованих осіб проти вимог заяви заперечували та просили в заяві відмовити.
Суд, заслухавши пояснення сторін по справі та покази свідків, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що заявлені вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2014 року, ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, у Збройних Силах України. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 , ЗРП 1129, м. Біла Церква) (надалі - в/ч) № 61 (по стройовій частині) від 20.03.2014 року, заявник був призначений на посаду Старшого механіка відділення розбирально-складальних робіт та поточного ремонту агрегатів взводу по ремонту атомобільної техніки ремонтної роти.

ОСОБА_1 з 25 серпня 2014 року був відряджений до обєданного мобільного угрупування «Полісся» для виконання службових (бойових) завдань за призначенням та повернувся в пункт постійної дислокації 17 листопада 2014 року.
Згідно відповіді військової частини пп НОМЕР_2 від 13.08.2015 р. № 982 було зазначено що підтверджуючих документів щодо перебування заявника в зоні проведення антитерористичної операції не має.

Згідно із ч. 1 п. 19 ст. 6 цього Закону Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операцій забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до ч. 2 п. 19 цієї ж статті, порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.
Кабінет Міністрів України визначив порядок надання статусу учасника бойових дій особам, визначеним в п. 19, 20 ч.1 ст. 6 Закону, затвердивши постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 Про порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню чусать в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади (п.6 Порядку).
Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (п.5 Порядку).
Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України.
Відповідно до ст.235 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою, докази, що підтверджують факт.
Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки.
Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з рекомендаціями постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів проходження військової служби, перебування на фронті, одержання поранень та контузій при виконанні обов`язків військової служби. Відмова відповідного органу у встановленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.
Тобто, справи про проходження дійсної військової служби, участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранення, контузії в боях при захисті України не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.
З наведеного, суд приходить до висновку, що спосіб захисту своїх прав обраний заявником не відповідає виниклим правовідносинам, та відповідно факт що просить встановити заявник не підлягає встановленню в порядку окремого провадження.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215-218, 235, 256, 258 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :
В заяві ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення .

Суддя: Дубас Т.В.