ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Момот Л.С., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Червономотовилівської сільської ради Київської області про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,1784 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки знаходяться по АДРЕСА_1. Земельна ділянка позивача площе 0,1784 га межує із земельною ділянкою відповідача - ОСОБА_2, котра постійно протягом тривалого часу чинить перешкоди позивачеві в користуванні нею, самовільно господарює на ній, безпідставно претендує на частину земельної ділянки орієнтовною площею 0,02 га. Позивач вказує, що такі обставини порушують його права як власника, тому просить зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у здійсненні позивачем права користування земельною ділянкою, площею 0,1784 га шляхом заборони доступу та перетинання відповідачем межі земельної ділянки та самовільного господарювання на ній.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що вона та її дочка ОСОБА_3 є законними користувачами своєю земельною ділянкою, яка знаходиться у АДРЕСА_2 в розмірі 0,5020 га, а ОСОБА_1 самовільно, незаконно, нагло заволодів частиною земельної ділянки площею 4,20 метрів, яка йому не належить і ніколи не належала, підтвердженням чого є не однократно складені акти комісії Червономотовилівської сільської ради, а спірна земельна ділянка законно належить ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_3

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, просили прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Статтею 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Судом встановлено, щовідповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 23.11.1999 року, ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Червономотовилівської ради народних депутатів від 8 вересня 1999 року №6 належить земельна ділянка площею 0,4284 га в АДРЕСА_3, з яких площа 0,2500 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,1784 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до витягів з Державного земельну кадастру про земельну ділянку від 17.08.2016 року земельній ділянці площею 0,1784 га присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.5-7), а земельній ділянці площею 0,2500 га присвоєний кадастровий номер: НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа маж право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Причому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, крім іншого, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду справи та виходить з матеріалів справи, відповідачка є користувачем житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка під зазначеним житловим будинком межує з земельною ділянкою під належним позивачу житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_3.

При цьому, в судовому засіданні встановлено , що відповідач не є власником будинку АДРЕСА_2, а є його користувачем, неодноразово протиправно порушувала право позивача на користування належною йому земельною ділянкою, що підтверджується наступним.

Як вбачається з акту обстеження від 20 березня 2015 року за підписом депутата Червономотовилівської сільської ради та громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 з членами своєї родини на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1 пиляла дерева та рубала з дерев гілля, викопувала стовпи паркану, зломала два прольоти паркану, бетон, яким були забетоновані стовпи, розкидали по ділянці ОСОБА_1 залишки паркану, зрізане гілля та листя спалили.

Відповідно до акту від 08 квітня 2016 року за підписами секретаря Червономотовилівської сільської ради Босенко Н.Л. та громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_4 на земельній ділянці ОСОБА_1 розкопувала землю, сокирою рубала гілля, дерева, при цьому не дивлячись на присутність працівників поліції, ображала всіх, кричала, погрожувала.

З акту від 03 травня 2016 року, підписаного представником Червономотовилівської сільської ради Васильчук Г.І. та громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 оприскувала отрутою земельну ділянку ОСОБА_1, яка була зайнята під картоплю, кукурудзу, соняшники розміром дві сотки.

Відповідно до акту від 01 серпня 2016 року за підписом депутата Червономотовилівської сільської ради Кулішка О.В. та громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 разом з співмешканцем дочки, сином та його співмешканкою на земельній ділянці ОСОБА_1 вбирала, загрібала, виривала кукурудзу, соняшники та інше, що загинуло в результаті її попискування отрутою.

03 квітня 2017 року за підписами представників Червономотовилівської сільської ради в присутності співробітників поліції був складений акт про те, що ОСОБА_2 зі своїм сином не земельній ділянці ОСОБА_1 прибирала, загрібала, підкопувала межу та інше.

Крім того, за захистом своїх прав позивач ОСОБА_10 та його дружина ОСОБА_11 звертались за допомогою до правоохоронних органів.

Так, з висновку /ЄО № 4904 від 13.05.2016 ВХ № К-303 від 12.05.2016 року/ вбачається, щодо Фастівської ВП з Фастівської місцевої прокуратури надійшла письмова заява ОСОБА_1 та ОСОБА_11 про те, що від сусідами сім'ї ОСОБА_2 в них постійно виникають конфлікт. Проведеною перевіркою було встановлено, що заявники проживають в АДРЕСА_5, по сусідству проживає сім'я ОСОБА_2, з якими виник конфлікт за земельну ділянку і тому між ними постійно відбуваються конфлікті ситуації, при цьому на кожний конфлікт викликають працівників поліції або представників сільської ради. Рекомендовано заявникам при кожному протиправному вчинку відносно них, зокрема, зі сторони сім'ї ОСОБА_2 звертатися до правоохоронних органів.

Як вбачається з висновку по матеріалам перевірки /ЄО № 4416 від 03.05.2016 року/ 03.05.2016 року до Фастівського відділення поліції надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_11 про те, що сусідка гр. ОСОБА_2 на межі покропила ядом траву та зламала гілку горіха. В ході перевірки ОСОБА_2 пояснила, що дійсно кропила на межі бур'ян спеціальною сумішшю, нічого протиправному відносно заявниці не вчиняла. З учасницями конфлікту проведено профілактичну бесіду.

Як вбачається з висновку по матеріалам перевірки /ЄО № 8539 від 01.08.2016 року/ 01.08.2016 року до Фастівського відділення поліції звернулась гр. ОСОБА_11 про те, що в АДРЕСА_5 виник конфлікт із сусідкою ОСОБА_2 через земельні питання, а саме ОСОБА_2 влізла на земельну ділянку заявниці та полола траві, на прохання піти не реагувала. З учасниками конфлікту була проведена профілактична бесіда та рекомендовано звернутися до суду, так як в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами відповідно до ч. 1 ст. 57 цього ж Кодексу, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідачка, висловивши свою категоричну незгоду із позовом, будь-яких доказів на свій захист суду не надала.

В ході судового розгляду, з метою сприяння всебічного і повного з'ясування обставин справи, суд роз'яснював відповідачу її право щодо подання доказів та право на звернення до суду із зустрічною позовною заявою /оскільки відповідач наполягала на порушені позивачем меж земельних ділянок/ та, сприяючи здійсненню процесуальних прав сторін оголошував перерву для надання останній можливості надати такі докази. Однак відповідач не скористалася своїм процесуальним правом щодо надання доказів, зокрема висновку експерта або спеціаліста, або будь-якого іншого документа, складеного відповідними установами та організаціями.

Не можуть слугувати належним доказом порушення позивачем межі земельних ділянок лише усні посилання на це відповідачем. Оскільки суд не є спеціалістом у сфері містобудівної діяльності, а клопотання про проведення відповідної судової експертизи відповідачем під час розгляду справи не заявлялося, суд приходить до висновку про недоведеність посилань відповідача на наявність порушення позивачем межі її земельної ділянки.

Слід також зазначити, що в ході розгляду справи судом не встановлено і жодних доказів, крім власних припущень, відповідачем не надано, що саме позивачем була порушена межа та здійснений самозахват частини її земельної ділянки.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що суперечки між сторонами мають триваючий характер, а позивач по даній справі вже захищав своє право як власника земельної ділянки. Так, рішенням Фастівського міськрайонного суду від 11.11.2005 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_11 до ОСОБА_12, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, зокрема, зобов'язано ОСОБА_12 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_11

Враховуючи те, що відповідачка вчиняє певні перешкоди у здійсненні позивачем свого права власності та землекористування, чим порушує охоронювані законом права та інтереси останнього, суд вважає, що відповідачку слід зобов`язати усунути перешкоди у здійснені позивачем права власності та землекористування, шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено 640 грн. судового збору, тому у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача ці витрати.

На підставі наведеного, ст.ст.317, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України та керуючись ст.209, 214-215. 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,1784 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони доступу та перетинання межі земельної ділянки та самовільного вчинення будь-яких дій на ній.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Повний текст рішення виготовлений 31 липня 2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова