РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АК «ДІСТЕН», за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області про визнання договору оренди землі припиненим та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить:

1.Визнати Договір оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року та Додаткову угоду від 17 червня 2011 року до договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року укладені між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» припиненими з 18 червня 2016 року.

2.Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 10,31 га, кадастровий номер №:05:004:0101, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю ЗП №014661, виданого 18.08.2003 року Токмацькою районною державною адміністрацією.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1547 гривень.

Позов обґрунтовує наступним.

Позивач є власником земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ЗП №014661, виданим Токмацькою державною районною адміністрацією 18.08.2003 року кадастровий номер :05:004:0101, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2017 року. 05 листопада 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» в особі генерального директора ОСОБА_3 укладено договір оренди землі № 69, загальною площею 10,31 га. строком на 5 (п'ять) років.

Договір зареєстрований у Токмацькому міськрайонному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» при Державному комітеті по земельним ресурсам України 17 листопада 2010 року, що підтверджується капією Договору оренди землі від 05.11.2008 року.

Окрім того, 17 червня 2011 року між позивачем та ТОВ «АК «Дістен» в особі директора ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Токмацькому районі Запорізької області 18 червня 2012 року, що підтверджується додатковою угодою.

Пункт 8.1 Розділу «Строк дії договору» Додаткової угоди передбачає, що « Договір укладено на 5 (п 'ять) років по 31 грудня 2020 року. Перебіг строку оренди та дії Договору починається з дати державної реєстрації Додаткової угоди до договору».

За запитом до управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, позивач отримала ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 13.06.2017 року.

У витягу взагалі відсутня інформація з приводу землекористувачів та строку до якого земельна ділянка перебуватиме в праві користування ТОВ «АК «Дістен». Замість цього, строк дії речового права позначено цифрою «5», що може свідчити лише про одне: строк дії оренди належної позивачу земельної ділянки становить 5 років з моменту підписання Додаткової угоди.

Цей факт посвідчено державним реєстратором ОСОБА_5, який здійснював реєстрацію речових прав на земельну ділянку за Додатковою угодою.

Пункт 8.1. Розділу «Строк дії договору» Додаткової угоди до договору, в частині дії договору оренди де зазначено, що договір укладено строком на 5 років до 31 грудня 2020 року порушує принцип розумності договірних орендних відносин. Виходить, що фактично договір укладений на 9 років (рахуючи з моменту підписання Додаткової угоди) позивач мала намір укласти Додаткову угоду строком на п'ять років, цим самим порушуються позивача права, як власника земельної ділянки.

28.04.2017 року позивач звернулась до ТОВ «АК «Дістен» з пропозицією про повернення земельної ділянки за згодою сторін, після збирання Орендарем врожаю, засіяного на орендованій землі, який, згідно з діючим законодавством є власністю Орендаря.

25 травня 2017 року ТОВ «АК «Дістен» надало відповідь про наступне.

За взаємною згодою сторін між ОСОБА_1 та ТОВ «АК «Дістен», в особі директора ОСОБА_4, укладено Додаткову угоду до договору оренди землі №69 від 5 листопада 2008 року.

Посилаючись на п. 1 Додаткової угоди Орендар стверджує, що договір укладено до 31 грудня 2020 року, ігноруючи той факт, що даний пункт Додаткової угоди передбачає укладення договору строком на 5 (п'ять) років з моменту державної реєстрації.

Також ТОВ «АК «Дістен» у відповіді посилався на ст.19 Закону України «Про оренду землі», що містить припис: «При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років». Зазначає, що дана норма не діяла на момент підписання Додаткової угоди до договору та зворотної дії в часі немає.

Позивач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» уклали договір оренди земельної ділянки № 69.

Вони сторони договору, уклали Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 69 та скріпили Додаткову угоду своїми підписами 17 червня 2011року, що і є моментом укладення договору оренди.

За таких обставин, договір оренди землі припинив свою дію після закінчення 5-річного строку, який розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договорів (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент їх укладення.

Укладений між сторонами договір оренди землі припинив свою дію 18 червня 2016 року, однак земельну ділянку позивачу відповідачем не повернуто, чим порушено умови укладеного між ними договору оренди землі та права позивача, як власника земельної ділянки.

Звернувшись до ТОВ «АК «Дістен» позивач заперечила щодо продовження користування відповідачем орендованою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, про що свідчить надіслана від мого імені на адресу відповідача заява від 28.04.2017 року, а тому такий договір не є поновленим відповідно до його умов, що підтверджується копією повідомлення про вручення.

Отже, державна реєстрація договору оренди землі свідчить про виникнення у орендаря речового права на оренду земельної ділянки та може не збігатись із моментом укладення договору оренди, а лише визначає правові засади його чинності.

ТОВ «АК «Дістен» не вважає укладений між ним і позивачем договір оренди землі припиненим та продовжує користуватись земельною ділянкою, утримуючи її у себе.

Такими діями порушені позивача законні права та інтереси на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, які слід захистити, шляхом визнання припиненим укладеного між сторонами договору оренди землі за закінченням строку, на який його було укладено, а також зобов'язання відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку.

За таких обставин вважає, що згідно з положеннями цивільного законодавства укладений між сторонами договір оренди землі припинив свою дію 18 червня 2016 року.

ТОВ «АК «Дістен» не звертався до позивача з листом-повідомленням та проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.

За 2016 рік позивач отримала орендну плату на умовах, визначених Додатковою угодою. Це є цілком зрозумілим, оскільки позивачу на праві власності належить земельна ділянка, яка використовувалася ТОВ «АК «Дістен» і на даний час також перебуває у його користуванні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Надала заперечення наступного змісту.

Проти позовної заяви ОСОБА_1 заперечують, вважають вимоги позивача безпідставними, незаконними і необгрунтованими з наступних підстав:

Між ОСОБА_1 та ТОВ «АК «ДІСТЕН» укладений Договір оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, № 161-ХIV «Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.»

Згідно п.1 ст. 638 ЦК України «Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди».

На момент укладання договору, в редакції Закону України «Про оренду землі» яка була чинною, було визначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, № 161-XIV, а також порушення вимог статей 4, 5, 6, 11, 17, 19 вищевказаного Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Між Орендодавцем та Орендарем укладений Акт про передачу та прийом земельної ділянки від 05.11.2008 року, який є невід'ємною частиною Договору оренди.

На момент укладання договору, в редакції Закону України «Про оренду землі», яка була чинною, було визначено, згідно ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, № 161-ХIV «Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом».

Згідно ст.15 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, № 161-ХІV одним з істотних умов договору оренди землі є «строк дії договору оренди;».

Згідно п.8 Договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року «Договір укладено на 5 (п'ять) років».

На момент укладання договору, в редакції Закону України «Про оренду землі», яка була чинною, було визначено згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року, № 161-ХІV «Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.»

Таким чином, договір оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року між ТОВ «АК «ДІСТЕН» та ОСОБА_1, зареєстрований у Токмацькому міськрайонному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» при Державному комітеті по земельним ресурсам України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.11.2010 року за № 69 та набрав чинності після його державної реєстрації.

17.06.2011 року керівництвом відповідача були проведені збори пайщиків, власників земельних ділянок, на якому керівництво Відповідача виступило з ініціативою про переукладення договорів оренди на термін 9 років по 31 грудня 2020 року та з підвищеною орендною платою у розмірі 3,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Між ОСОБА_1 власник земельної ділянки на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю ЗП № 014661 з однієї сторони та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРАРНА КОМПАНІЯ «ДІСТЕН» в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, надалі разом названі Сторони, за взаємною згодою сторін, уклали Додаткову угоду (надалі іменується Додаткова угода) від 17 червня 2011 року до договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року (надалі іменується Договір). Згідно п.1 Додаткової угоди та п.8.1. Договір укладено на 5 (п'ять) років по 31 грудня 2020 року. Перебіг строку оренди та дії договору починається з дати державної реєстрації Додаткової угоди до Договору».

Відповідно тому, що сторони Додаткової угоди дійшли взаємної згоди та підписали Додаткову угоду, цю Додаткову угоду до Договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року було зареєстровано у відділі Держкомзему у Токмацькому районі Запорізької області за№ 050040101:4:1 від 18.06.2012 року.

У зв'язку з тим, що після проведення загальних зборів, було багато власників земельних ділянок, пайщиків, які вирішили підписати додаткові угоди строком дії договору 9 (дев'ять) років по 31 грудня 2020 року та з підвищеною орендною платою у розмірі 3,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, у Додатковій угоді від 17 червня 2011 року до договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року, яка була укладена з ОСОБА_1 була допущена друкарська помилка, (помилка), було вказано «Договір укладено на 5 (п'ять) років по 31 грудня 2020 року», замість вірно визначеного «Договір укладено на 9 (дев'ять) років по 31 грудня 2020 року».

Таким чином 17 червня 2011 року були проведені збори власників земельних ділянок, пайщиків, на яких було масове, відкрите обговорення між керівництвом Відповідача та власниками земельних ділянок, пайщиків, про переукладення договорів оренди на термін 9 років по 31 грудня 2020 року та з підвищеною орендною платою у розмірі 3,5 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки та 17 червня 2011 року була укладена Додаткова угода до Договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року між Позивачем та відповідачем, отже, позивач безпідставно посилається на те що вона не знала та не укладала додаткову угоду по 31 грудня 2020 року.

24.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до керівництва ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРАРНА КОМПАНІЯ «ДІСТЕН» про видачу наперед оплати за оренду земельної ділянки (паю) у грошовій формі оплати за 2016 рік, 2017 рік в сумі 17000 грн.

Керівництво відповідача пішло на зустріч проханню ОСОБА_1 та видало наперед оплату за оренду земельної ділянки (паю) у грошовій формі оплати за 2016рік повністю та частину оплати за 2017 рік в сумі 17094,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером 153 від 01 жовтня 2015 року.

22.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до керівництва ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРАРНА КОМПАНІЯ «ДІСТЕН» про видачу наперед остатку оплати за оренду земельної ділянки (паю) у грошовій формі за 2017 року та отримала наперед остаток оплати за оренду земельної ділянки (паю) у грошовій формі в сумі 9458 грн. 62 коп. що підтверджується видатковим касовим ордером 31 від 28 березня 2017 року.

Таким чином, у зв'язку з вищенаведеним, позивач, своїми заявами про отримання наперед оплати за оренду земельної ділянки (паю) підтверджує та визнає право оренди своєї земельної ділянки за Відповідачем, як у 2015 році так і у 2016 2017 роках та відповідно по 31 грудня 2020 року і безпідставно посилається на те що вона не знала та не укладала додаткову угоду по 31 грудня 2020 року.

Після отримання заяви від Орендодавця ОСОБА_1 від 28.04 2017 року про те що вона вважає, що строк дії Договору спливає 18.06.2017 року, відповідач звернувся до Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м.Токмак Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області Держгеокадастр та отримав Інформаційний лист від 13.05.2017 № 27-8-0.211-1055/120-17 у якому вказується, що станом на 31.12.2012 року, згідно реєстру земель управління на земельну ділянку площею 10,3100 га, кадастровий № 050040101:4:1 від 18.06.2012 року, що розташована на території Таврійської сільської ради, Токмацького району Запорізької області із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва знаходиться в оренді ТОВ «АК «ДІСТЕН» ідентифікаційний № 31264775 на підставі договору оренди землі реєстраційний № 69 від 17.11.2010 року до 31.12.2020 року.

Згідно заяви від Орендодавця ОСОБА_1 від 28.04 2017 року вона вважає, що строк дії Договору спливає 18.06.2017 року, та згідно позовної заяви вона вже вважає, що укладений Договір припинив свою дію 18 червня 2016 року.

До заяви від 28.04 2017 року, відповідач не отримував від позивача ні листів ні заяв про припинення дії договору 18 червня 2016 року та про повернення орендованої земельної ділянки з користування відповідачем. А також, не отримував ні яких інших листів та заяв від позивача з питань не належного виконання Договору оренди Відповідачем.

Таким чином ТОВ «АК «ДІСТЕН» належним чином виконує свої обов'язки відповідно до умов Договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року.

Згідно Договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року договір оренди укладено по 31 грудня 2020 року, строк договору на який його було укладено ще не закінчився.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного висновку.

Позивач є власником земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ЗП №014661, виданим Токмацькою державною районною адміністрацією 18.08.2003 року кадастровий номер :05:004:0101, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.06.2017 року. 05 листопада 2008 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» в особі генерального директора ОСОБА_3 укладено договір оренди землі № 69, загальною площею 10,31 га. строком на 5 (п'ять) років.

Договір зареєстрований у Токмацькому міськрайонному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» при Державному комітеті по земельним ресурсам України 17 листопада 2010 року, що підтверджується капією Договору оренди землі від 05.11.2008 року.

Окрім того, 17 червня 2011 року між позивачем та ТОВ «АК «Дістен» в особі директора ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Токмацькому районі Запорізької області 18 червня 2012 року, що підтверджується додатковою угодою.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано положеннями Цивільного кодексу України,Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», в редакціях, що були чинними станом на дату укладення між сторонами договору оренди.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства

Отже, відповідно до вимогстатті 17 Закону України "Про оренду землі" відбулась передача орендодавцем об'єкта оренди орендарю у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Пунктом 41 спірного договору оренди земельної ділянки також передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір оренди містить суперечливе визначення строку дії договору.

Пунктом 1 Додаткової угоди до договору оренди землі від 05.11.2008 р. від 17 червня 2011 р., зареєстрованій 18.06.2012 р. пункт 8 Розділу "Строк дії договору" викладено в наступній редакції: "8.1. Договір укладено на 5 (п'ять) років по 31 грудня 2020 року."

Отже зазначена норма договору передбачає два різних визначення строку дії договору, які суперечать один одному, оскільки з часу укладання договору - 17.06.2011 р. до визначеної гранічної дати дії договору - 31 грудня 2020 року значно більше, ніж 5 років.

Отже, за наявності між сторонами договору спору щодо тлумачення договору в частині строку його дії, суду належить визначити, який з двох зазначених у договорі строків відповідав волі сторін на момент укладання договору.

Представник відповідача зазначає, що 5 років зазначено помилково, замість 9 років. Позивач таке оспорює. Логічно, що можливо, що помилково зазначено саме строк дії договору до 31 грудня 2020 року.

При визначені спору суд використовує логічний аналіз положень договору в частині визначеня строку його дії.

Цивільний Кодекс України встановлює поняття строку та терміну. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Ч.2 ст. 251 ЦК України визначає, що Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Частина перша статі 251 ЦК України визначає, що Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина друга статі 251 ЦК України визначає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Стаття 253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Стаття 254 ЦК України встановлює, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Отже, зазначені норми, в сукупності з положеннями ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» вказують на те, що під законодавчо визначене поняття строку підпадає саме «5 (п'ять) років», як певний період у часі. Якщо в договорі зазначається «по 31 грудня 2020 року», то це відповідає визначеному ч.2 ст. 252 ЦК України понятю терміна, який визначається календарною датою і не застосовується до умов договору оренди земельної ділянки.

Крім двох варіантів, які виключають один одне, при визначені строку дії договору Пунктом 1 Додаткової угоди до договору оренди землі від 05.11.2008 р. від 17 червня 2011 р., зареєстрованій 18.06.2012 р. пункт 8 Розділу "Строк дії договору" доповнено наступною фразою: "Перебіг строку оринди та дії Договору починається з дати державної реєстрації Додаткової угоди до Договору." Зазначене положення договору узгоджується з положеннями статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі».

Вочевидь, на момент укладання додаткової угоди та узгодження сторонами договору строку дії договору не було відомо напевне дату державної реєстрації додаткової угоди, яка відбулася більш ніж через рік після підписання сторонами додаткової угоди - 18.06.2012 р. Таким чином, на момент укладання додаткової угоди сторони ніяким чином не мали можливості визначити кінцеву дату дії договору, визначеного на певний строк, оскільки на той час не було відомо дату державної реєстрації додаткової угоди, від якої почався б відлік строку. Отже будь-яка кінцева дата дії договору, визначеного на певний строк, була б лише припущеням, через невідому дату державної реєстрації додаткової угоди.

За таких обставин, оскільки як законодавчо, так і в договорі встановлено, що перебіг строку оренди земельної ділянки починається з дати державної реєстрації, а на момент укладанн договору та додаткової угоди така дата була не визначена, сторони мали можливість погодити лише строк дії договору у вигляді певного періоду у часі, а не термін, визначений календарною датою.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором; орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Аналогічні приписи сторони закріпили в укладеному між ними договорі оренди землі, а саме: пунктом 21 договору оренди передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не вважає укладений між ним і позивачем договір оренди землі припиненим та продовжує користуватись земельною ділянкою позивача, утримуючи її у себе, суд приходить до висновку, що порушені законні права та інтереси позивача потребують судового захисту шляхом визнання припиненим укладеного між сторонами договору оренди землі за закінченням строку, на який його було укладено, а також зобов'язання відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно із положень цивільного законодавства укладений між сторонами договір оренди землі, припинив свою дію відповідно до ч.1 ст. 254 ЦК України 19 червня 2017 року, а не 18 червня 2016 року, як вважає позивач.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «АК «ДІСТЕН», за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області про визнання договору оренди землі припиненим та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати Договір оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року та Додаткову угоду від 17 червня 2011 року до договору оренди землі № 69 від 05 листопада 2008 року укладені між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» припиненими з 19 червня 2017 року.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 10,31 га, кадастровий номер №:05:004:0101, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю ЗП №014661, виданого 18.08.2003 року Токмацькою районною державною адміністрацією.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Дістен» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1546 гривень 10 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: