01.09.2017 Справа № 2-2597/12
Унікальний № 2-2597/12
Провадження № 2/756/1/17
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Яценко Н.О.,
за участі секретаря Хоменко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: СТ «Оболонь», Головне управління земельних ресурсів КМДА (Київської міської ради) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення просить: усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться на АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання знесення ОСОБА_2 частини стіни заднього фасаду будинку розташованого на АДРЕСА_2 площею 0,4 кв.м. та відмостки до стіни заднього фасаду цього садового будинку площею 2,3 кв.м., що знаходяться на земельній АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_2 знести огорожу на межі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній АДРЕСА_1 та привести цю земельну ділянку у придатний для використання стан.
Зазначені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Його сусідка по земельній ділянці ОСОБА_2 (відповідач) при проведенні реконструкції та прибудові до свого будинку незаконно зайняла земельну ділянку позивача та встановила там огорожу. Таким чином відбулось самовільне зайняття частини земельної ділянки позивача та використання її без відповідних правових підстав.
Позивач та його представники у судових засіданнях позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву.
Представник СТ «Оболонь» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Представник ГУ земельних ресурсів КМДА (Київської міської ради) у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третіх осіб.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на таке.
Рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №379-12/1813 земельну ділянку площею 0,0414 га за адресою: АДРЕСА_1 к.н. НОМЕР_1 у Оболонському районі м. Києва передано у власність гр. ОСОБА_3 для ведення садівництва. На підставі договору дарування земельна ділянка знаходиться у власності гр. ОСОБА_1 (позивач). Право власності зареєстровано в ГУ земельних ресурсів (державний акт від 02.072010 №04-7-02597).

Державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 78-2-01089 від 30.10.2000, посвідчено право власності ОСОБА_2 (відповідача) на земельну ділянку площею 0,0407 га за адресою: АДРЕСА_2» к.н. НОМЕР_1 у Оболонському районі м. Києва (а.с.25-26 т.1).

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Довідкою про погодження прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію від 17.02.2010 р. № 015-559/д, виданою Київською міською радою відповідачу, зазначено, що об'єкт відповідача: садовий будинок (літ. А) (в тому числі: прибудова (літ. а), прибудова (літ а-3), тераса (літ.а-4)), розташований на земельній ділянці загальною площею 407 кв. м. в межах визначених Державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.24 т.1).

Згідно Сертифікату відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам реєстраційний номер НОМЕР_3, виданим Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві 27.02.2010 року, розташована за адресою: АДРЕСА_2» прибудова до садового будинку літ. а-3, тераса літ а-4 відповідає державним будівельним нормам, стандартам та правилам (а.с.27 т.1).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

23 листопада 2012 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалою призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи знаходиться огорожа, яка встановлена ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 на межі діл. 3 та АДРЕСА_1 та чи встановлена дана огорожа з порушенням межі сусідніх ділянок? Чи відповідає фактичне розміщення побудованого садового будинку в межах земельної ділянки на АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2? Чи відповідає розміщення садового будинку на АДРЕСА_2 нормам ДБН відносно до межі ділянки 5? Проведення експертизи доручено експертам Науково-дослідної лабораторії судових експертиз (м. Київ, пров. Киянівський, 3/7 офіс 221). (а.с.114-116 т.1).

Відповідно до висновку експерта ПП НДЛСЕ Лященко Т.М. №292 від 19 квітня 2013 року огорожа, яка встановлена ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 на межі АДРЕСА_2 та ділянки встановлена з порушенням межі сусідньої АДРЕСА_1: фактична суміжна межа зміщена в сторону земельної АДРЕСА_1 на 0.2 м; поворотна точка 3 земельної АДРЕСА_1 відповідно до абрису лінійних прив'язок фактично знаходиться в районі цегляного стовпа огорожі, яка встановлена гр. ОСОБА_2 зі сторони АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по побудованій цегельній огорожі (яка встановлена ОСОБА_2) довжиною 1.11м., далі по стіні заднього фасаду садового будинку (побудованого гр. ОСОБА_2 на земельній ділянці АДРЕСА_2) довжиною 11.6 м, далі по частині дерев'яного паркану, що належить ОСОБА_1 довжиною 10.15м. Примітка: у відповідності до Держактів та чергових кадастрових планів межа між земельними АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 повинна проходити по прямій лінії (в графічному додатку №1 зображено червоним кольором) (а.с.126-130 т.1).

Окрім того висновком експерта ПП НДЛСЕ Лященко Т.М. №292 від 19 квітня 2013 року також зазначено, що оглядом та виконаними замірами встановлено порушення ДБН, в частині розташування побудованого садового будинку на ділянці АДРЕСА_2 до фактично суміжної межі АДРЕСА_1, а саме: за фактичним розташуванням задня фасадна стіна садового будинку що належить ОСОБА_2 частково розташована на земельній АДРЕСА_1, частково на суміжній межі з ділянкою АДРЕСА_1, а отмостка даного будинку в частині задньої стіни знаходиться повністю на суміжній земельні АДРЕСА_1 (а.с.126-130 т.1).

У судовому засіданні 16.09.2013 експерт ПП НДЛСЕ Лященко Т.М. повідомила, що вищевказану експертизу проведено без обміру земельної ділянки, що належить відповідачу ОСОБА_2

Статтею 59 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тому беручи до уваги ті обставини, що висновок експерта ПП НДЛСЕ Лященко Т.М. №292 від 19 квітня 2013 року було складено без обміру земельної ділянки, що належить відповідачу ОСОБА_2, судом з метою повного та всебічного дослідження обставин справи 27 січня 2015 року було призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи знаходиться огорожа, яка встановлена ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 на межі діл. 3 та АДРЕСА_1 та чи встановлена дана огорожа з порушенням межі сусудніх ділянок? чи відповідає фактичне розміщення побудованого садового будинку в межах земельної ділянки на АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2? чи відповідає розміщення садового будинку на АДРЕСА_2 нормам ДБН відносно до межі ділянки 5. Проведення експертизи доручено експертам Науково-дослідної лабораторії судових експертиз (м. Київ, пров. Киянівський, 3/7 офіс 221) (а.с.232-233 т.1).

Висновком експерта НДЛСЕ Лященко Т.М. №1 від 10 травня 2016 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи вказано, що огорожа, яка встановлена ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 на межі діл. 3 та АДРЕСА_1 за фактичним розташуванням згідно визначених координат кутів в просторі знаходиться на земельній АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1, по відношенню проходження суміжної межі згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Садовий будинок який належить ОСОБА_2 за фактичним розташуванням частково (стіною заднього фасаду площею 0,4 кв.м., відмосткою до стіни заднього фасаду садового будинку площею 2,3 кв.м.) знаходиться на земельній АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 по відношенню проходження суміжної межі між земельними АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Також вищевказаним висновком встановлено, що розміщення садового будинку на АДРЕСА_2 в частині фактичного його розташування не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** відносно до межі ділянки 5. Відповідно до визначених координат кутів садового будинку який належить ОСОБА_2 за його фактичним розташуванням не дотримано відстані від найбільш виступної конструкції стіни заднього фасаду до межі сусідньої АДРЕСА_1 (не менше 1-го метра), належить ОСОБА_1, а саме за фактичним розташуванням стіна заднього фасаду садового будинку частково розташована на земельній АДРЕСА_1, частково на суміжній межі з ділянкою АДРЕСА_1, а відмостка даного будинку в частині стіни заднього фасаду знаходиться повністю на суміжній земельній АДРЕСА_1, що не дає можливості ОСОБА_2 здійснювати поточний ремонт садового будинку в частині стіни заднього фасаду без порушення території суміжної земельної АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 (а.с.22-28 т.2).

Експерт НДЛСЕ Лященко Т.М. пояснила суду, що при проведенні нею вищевказаної судової земельно-технічної експертизи використовувалась план-схеми, виготовленого комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин» і надано судом, з оптичного носія за електронною версією, яка має 5 поворотних точок межі, і тому експертом не змінювались надані матеріали.

Однак у судовому засіданні було встановлено, про що також зазначила експерт НДЛСЕ Лященко Т.М., електронний носій, який був переданий експерту не захищений цифровим підписом.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про те, що інформація з такого носія не захищена належним чином і може бути змінена в будь-який час, тому не може бути використана при проведені судової експертизи. У зв'язку з чим суд вважає висновок експерта НДЛСЕ Лященко Т.М. №1 від 10 травня 2016 року недопустимим доказом по справі.

Відповідно до п.2.6 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві Департамент земельних ресурсів має право здійснювати планові та позапланові перевірки. Про проведення планової перевірки особу повідомляють за 10 днів до такої перевірки. У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних чи фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежений термін на її проведення тощо) вона проводиться без попереднього повідомлення у випадку отримання заяв, скарг чи звернень громадян, поданих в установленому законодавством порядку, у яких наведена інформація про порушення земельного законодавства чи можливість виникнення ситуацій, що можуть негативно вплинути на стан земельних ресурсів.

Як вбачається з акту від 20.12.2016 року (а.с.192 т.2) перевірка була проведена без участі відповідача, суду не надано доказів повідомлення останньої належним чином про проведення такої перевірки, а відтак суд не має можливості вважати вказаний акт допустимим доказом по справі. До того ж в акті обстеження земельної ділянки від 20.12.2016 № 16-2160-05 вказано вид документа на користування - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 30.10.2000 року № 78-2-01089, цільове призначення - для ведення садівництва, фактичне призначення - для ведення садівництва, фактичне використання - на земельній ділянці розташований садовий будинок, площа згідно відводу 0,0407 га, площа по факту орієнтовно - 0,0413 га. За результатами обстеження встановлено, що земельна ділянка огороджена, на ділянці розташований житловий будинок та господарські будівлі. Частина житлового будинку, а також паркану орієнтовною площею 0,006 га (згідно технічного звіту по встановленню відновленню спільної межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) виконаного КП «Київський інститут земельних відносин» на замовлення ОСОБА_1, ОСОБА_2) знаходиться на земельній ділянці , що перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки від 31.10.2003 року № 2у-562 (державний акт на право власності на земельну ділянку від 02.07.2010 року № 04-7-02597). Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, вказана орієнтовна площа не дає змоги суду встановити точні фактичні дані розміщення будинку та паркану відповідача на території позивача, оскільки докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, враховуючи те, що докази не можуть грунтуватися на припущеннях, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 125, 152 ЗК України, ст. 321 ЦК України; ст.ст. 10, 57-60, 158, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.О. Яценко