Справа №: 398/2530/17
провадження №: 6/398/105/17
УХВАЛА

Іменем України

"24" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Соколової Р.І.,

за участю секретаря Лісовської Л.М. ,

державного виконавця Маркової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Олександрії подання Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло подання державного виконавця, в якому ставиться питання про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань, тобто сплати залишку заборгованості за рішенням суду на користь ОСОБА_2 у розмірі 30437 грн. 01 коп.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні в Олександрійському МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/458/16 від 18.11.2016 року виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 38251 грн. 12 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 974,40 грн. судових витрат, всього 43225 грн. 52 коп.

Станом на 20 липня 2017 року з заробітної плати боржника стягнуто 10550 грн. 00 коп.. з арештованих рахунків боржника стягнуто 1633 грн. 68 коп., самостійно боржником 23.12.2016 року до депозитного рахунку внесено 2000 грн. Загальна сума стягнутих з боржника коштів складає 14183 грн. 68 коп.

З посиланням на п. 19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» державний виконавець звернувся з відповідним поданням до суду, оскільки наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, тобто несплати боржником є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний виконавець надав пояснення по суті подання, подання підтримав.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку, що у його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Олександрійського МРВ ДВС ГУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/458/16 від 18.11.2016 року виданого Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 43225 грн. 52 коп.

Згідно з заявою стягувача ОСОБА_2 про примусове виконання рішення від 20.12.2016 року, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2016 року.

22.12.2016 року боржником було подано заяву державному виконавцю, відповідно до якої ОСОБА_1 зазначив, що не ухиляється від виконання рішення суду та має намір сплачувати заборгованість на користь ОСОБА_2 за рахунок заробітної плати в ФК «Олександрія», на яку просить звернути стягнення для виплати боргу. Крім того,боржник повідомив, що на праві власності за ним зареєстровано 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: Луганська обл., вул. Дружби, 19/55, іншого майна на праві власності він не має.

Стягувач ОСОБА_2 звернувся до Олександрійського МРВ ДВС із заявою від 24.02.2017, в якій зазначив, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2017 року було частково задоволено заяву представника боржника ОСОБА_1 та розстрочено виконання рішення у цивільній справі № 753/458/16-ц на пять місяців, зобовязано боржника протягом двох тижнів з моменту набрання ухвалою законної сили сплатити на виконання рішення суду 13225 грн. 52 коп., в подальшому щомісяця до 10 числа сплачувати по 7500 гривень. Проте, станом на 24.02.2017 року боржником грошові кошти відповідно до ухвали суду від 25.01.2017 року про розстрочку виконання рішення суду сплачені не були. Враховуючи викладене, стягувач звертається до органу ДВС з проханням звернутись до місцевого суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем здійснювались наступні заходи щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

Після відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, а саме, 21.12.2016 року направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС України у Кіровоградській області та інспекції державного технічного нагляду щодо перевірки наявності зареєстрованих на праві власності за боржником транспортних засобів та с/г або будівельної спеціалізованої техніки. Згідно відповідей, одержаних на вказані запити, рухоме майно за боржником не зареєстроване.

З інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2016 року вбачається, що за боржником на праві власності зареєстровано 1/4 частини квартири за адресою: Луганська обл., вул. Дружби, 19/55, іншого майна на праві власності він не має.

За результатами обробки запиту до ПФУ Кіровоградської області інформації щодо ОСОБА_1 надійшла інформація, що боржник офіційно працює у ТОВ «Футбольний клуб Олександрія», пенсію не одержує.

З метою виявлення рахунків, відкритих на імя боржника, 23.12.2016 року до банківських установ державним виконавцем було направлено відповідні запити, з відповідей на які встановлено, що на імя боржника відкрито рахунки в ПАТ «Ощадбанк» та ПАТ КБ «Приватбанк», 19.01.2017 та 27.01.2017 державним виконавцем було винесено постанови про арешт коштів боржника.

На повторний запит державного виконавця 14.07.2017 року з Державної прикордонної служби України надійшов витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відносно ОСОБА_3, з якого вбачається, що протягом 2013-2017 років боржник неодноразово перетинав державний кордон України.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

За правилом ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Суд зазначає, що факт неодноразового перетинання державного кордону України, особливо з урахуванням професійної діяльності боржника - спортсмен-професіонал з футболу, що передбачає численні відрядження в тому числі і за межі України, не може слугувати належним доказом свідомого та навмисного ухилення боржником від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржником здійснюється систематичне часткове погашення заборгованості за рахунок відрахувань з заробітної плати, крім того, боржником було здійснено часткову сплату боргу в розмірі 2000 грн. за рахунок власних заощаджень шляхом перерахування вказаної суми 23.12.2016 року на депозитний рахунок ДВС. Таким чином, за інформацією державного виконавця станом на 20.07.2017 року з заробітної плати боржника стягнуто 10550 грн. 00 коп.. з арештованих рахунків боржника стягнуто 1633 грн. 68 коп., самостійно боржником 23.12.2016 року до депозитного рахунку внесено 2000 грн. Загальна сума стягнутих з боржника коштів складає 14183 грн. 68 коп. Іншого майна, належного боржнику на праві власності, за рахунок якого можна було б здійснити погашення заборгованості державним виконавцем не виявлено.

Суд зазначає, що застосування визначених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу або обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Документи виконавчого провадження, додані до вказаного подання, не містять об'єктивних даних, що підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а містять лише інформацію про наявність невиконаних зобов'язань. Оскільки факт ухилення боржника від виконання зобов'язань є недоведеним, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Крім того, суд зазначає, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Р.І.Соколова