Провадження № 22ц/790/3733/17 Головуючий 1-ї інст. - Полєхін А.Ю.
Справа №635/970/17 Суддя доповідач - Бровченко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, про визнання незаконними та скасування наказів та визнання права постійного користування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області, в якій просить визнати незаконним та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1269-СГ, 1279-СГ, 1280-СГ, 1282-СГ, 1283-СГ, 1284-СГ, 1285-СГ, 1287-СН від 30 січня 2017 року та визнати його право постійного користування на земельну ділянку загальною площею 27,74 га, в тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, які знаходяться на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області.

Представник ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та його кадастровим реєстраторам, управлінню Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області та його кадастровим реєстраторам вчиняти будь які дії направлені на погодження землевпорядної документації, розпорядження, відчуження, державну реєстрацію земельних ділянок в межах земельної ділянки ОСОБА_1, яка належить йому на підставі Державного акту на право постійного користування землею виданою громадянину України НОМЕР_2 зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №345 від 28 липня 2000 року загальною площею 27,74 га до вирішення цивільної справи по суті. Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та його кадастровим реєстраторам, управлінню Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області та його кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які дії направлені на погодження землевпорядної документації, розпорядження, відчуження, державну реєстрацію спірних земельних ділянок до вирішення цивільної справи по суті. Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області та його кадастровим реєстраторам, управлінню Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області та його кадастровим реєстраторам погоджувати, затверджувати, реєструвати землевпорядну документацію розроблену на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1269-СГ, 1279-СГ, 1280-СГ, 1282-СГ, 1283-СГ, 1284-СГ, 1285-СГ, 1287-СН від 30 січня 2017 року та вносити будь які данні на підставі вказаної землевпорядної документації до державного земельного кадастру. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області внести до державного земельного кадастру відомості про заборону розпорядження земельними ділянками кадастрові номери НОМЕР_1, які знаходяться на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що відповідно до даних публічної кадастрової в межах земельної ділянки яка перебуває у постійному користуванні позивача наказами головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1269-СГ, 1279-СГ, 1280-СГ, 1282-СГ, 1283-СГ, 1284-СГ, 1285-СГ, 1287-СН від 30 січня 2017 року надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області. Орієнтований розмір земельних ділянок 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач надав дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок, які просторово співпадають з земельними ділянками позивача, є їх частинами. Але технічно цим земельним ділянкам будуть під час їх формування присвоєні нові кадастрові номери відмінні від кадастрових номерів земельних ділянок належних на праві користування позивачу, хоча фактично ці земельні ділянки накладаються одна на одну та просторово частково співпадають.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що після отримання погодженого проекту відведення Головне управління Держгеокадастру у Харківській області буде зобов'язано сформувати нові земельні ділянки з новими кадастровими номерами та надати вказані земельні ділянки, які знаходяться в межах земельної ділянки яка перебуває у користуванні позивача, у власність третім особам, що зробить неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області внести до державного земельного кадастру відомості про заборону розпорядження земельними ділянками кадастрові номери НОМЕР_1, які знаходяться на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області. В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги. В частині відмови у задоволені заяви про забезпечення позову судове рішення судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції змінює або скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з розглянутого питання, якщо це питання вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом спірних правовідносин є накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30 січня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області та визнання права користування земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_1.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі надання спірних земельних ділянок, які знаходяться в межах земельної ділянки яка перебуває у користуванні позивача, у власність третім особам.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Пунктом 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 передбачено, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора і власну печатку, форми та опис яких визначаються Мінагрополітики. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Під втручанням у діяльність Державного кадастрового реєстратора розуміється прямо не передбачена законодавством дія будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань, яка стосується здійснення Державним кадастровим реєстратором повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора у відповідності до вимог статті 39 Закону України «Про Державний земельний кадастр» можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановлено законом.

З викладеного вбачається, що судом першої інстанції було зобов'язано вчиняти дії, які не вносяться до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а є повноваженнями спеціального суб'єкта владних повноважень - державного кадастрового реєстратора.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, ухвала Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року не може бути визнана законною, обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому судова колегія вважає за необхідне скасувати цю ухвалу районного суду, відмовивши в задоволенні заяви ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття судом заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2017 року скасувати.

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий:

Судді -