27.07.2017 Єдиний унікальний № 371/616/17 Провадження № 2/371/423/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 19 серпня 2016 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 490957649, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти на поточні потреби в сумі 21099,74 гривень зі сплатою 39,9% річних строком до 22 серпня 2018 року. Відповідно до умов договору відповідач зобовязалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту в сумі, строки та на умовах, визначених угодою про надання кредиту та відповідно до графіку платежів.

В порушення договірних зобовязань відповідач допустила заборгованість по сплаті кредиту. Розмір заборгованості по кредиту склав 21099,74 гривень, розмір несплачених відсотків за користування кредитом склав 5325,56 гривень, штрафу - 1400 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 27825,30 гривень та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, в наданій суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Згідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За правилами ч. 5 даної статті наслідки, визначені частиною четвертою цієї статті, настають і в разі, якщо сторона залишить залу судового засідання.

Відповідач в судове засідання зявилася та до початку розгляду справи залишила залу судового засідання.

Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Матеріалами справи встановлено, що 19 серпня 2016 року ОСОБА_1 подала до ПАТ «Альфа-Банк» анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк».

Підписанням зазначеної заяви вона підтвердила свою згоду на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» та отримання банківських послуг на умовах, визначених публічною пропозицією банку.

Відповідно до п. 2.1.9 анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «АльфаБанк» відповідач беззаперечно підтвердила прийняття пропозиції і їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення всі умови договору, в тому числі умови отримання та обслуговування картки, також підписанням цієї анкети-заяви відповідач підтвердила, що виявляє бажання відкрити в банку рахунок ЕПЗ та отримати карту.

Згідно акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №490957649 ПАТ «Альфа-Банк» підтвердив, що приймає пропозицію ОСОБА_1, що міститься в оферті на укладення угоди про надання особистого кредиту від 19 серпня 2016 року.

Відповідно до п. 13 акцепту оферта на укладення угоди про надання особистого кредиту та акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту складають єдиний документ - Угоду про надання особистого кредиту. Угода про надання особистого кредиту вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком цього акцепту та перерахування банком кредитних коштів.

Пунктом 14 акцепту пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту передбачено, що підписанням цього акцепту на укладення угоди про надання особистого кредиту, банк підтверджує, що позичальник попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство та нормативними документами НБУ, які йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний.

Як зазначено у п. 7 акцепту, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою про надання кредиту та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до цього акцепту пропозиції про укладення угоди про надання кредиту і є невідємною частиною угоди про надання кредиту.

Згідно п. 8 акцепту сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг визначена в додатку № 1 до цього акцепту пропозиції про укладення угоди про надання кредиту, що є невідємною частиною угоди про надання кредиту.

Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується наданою позивачем випискою по особовим рахункам, доданою до позовної заяви.

Відповідач допустила невиконання умов, визначених змістом зобовязання. В порушення умов кредитного договору зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом вона не виконала, оскільки не здійснила повернення кредиту та не сплатила відсотки за користування кредитними коштами у встановлені кредитним договором строки.

Відповідач не внесла жодного платежу для погашення кредиту та відсотків. Вказані обставини підтверджені доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобовязання передбачені ст. 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Пунктом 11 акцепту визначається, що позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Угодою про надання кредиту та/або інших платежів за угодою про надання кредиту, сплата яких передбачена Угодою про надання кредиту, сплатити банку штраф в розмірі 50 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф в розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу.

Станом на 10 квітня 2017 року заборгованість відповідача по кредиту становить 21099,74 гривень, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом становить 5325,56 гривень, штраф розрахований в розмірі 1400 гривень.

При укладанні договору відповідач отримала повну інформацію щодо умов надання кредиту та своїм підписом підтвердила факт надання їй такої інформації.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

22 лютого 2017 року позивач направив відповідачу вимогу про необхідність усунення порушення кредитного договору, а саме у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення вимоги сплатити заборгованість по кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штраф/пеню.

Дані обставини підтверджені вимогою № 64783-102 від 22 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач у судове засідання не зявилася, заперечень на позов та доказів, що спростовують зазначені у позовній заяві обставини, не подала.

З огляду на ті обставини, що на день розгляду справи заборгованість позивачу за укладеним договором не сплачена, його порушене право підлягає захисту в судовому порядку.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Згідно зі ст. 88 ч.1 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 527, 530, 610 - 612, 638, 642, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 61, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (р/р 0004, , МФО 300346) заборгованість за кредитним договором в розмірі 27825 гривень 30 копійок та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 гривень, всього 29425 (двадцять девять тисяч чотириста двадцять пять) гривень 30 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук