Справа № 587/2046/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Сумської райдержадміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, з тих підстав, що він являється власником житлового будинку АДРЕСА_1, в якому зареєстровані, але не проживають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстрація яких перешкоджає йому в повній мірі розпоряджатися належним йому майном.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні визнала позов частково, а саме, не заперечувала проти визнання її такою, що втратила право користування належним позивачу житлом, але заперечувала проти задоволення позовних вимого щодо її дочки ОСОБА_3, так як їй немає де зареєструвати останню.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважала, що позов можливо задовольнити в частині позовних вимог стосовно ОСОБА_2, а позовні вимоги щодо малолітньої ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Заслухавши представника позивач, відповідачку, представника третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2008 року являється власником житловий будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 9).

В 2011 році у вищевказаному будинку позивач зареєстрував свою дружину - ОСОБА_2 та доньку - ОСОБА_3 (а.с. 10, 11).

З березня 2017 року відповідачі припинили проживання у житловому будинку належному позивачу та фактично проживають в с. Боромля Тростянецького району.

Реєстрація відповідачів заважає в повній мірі реалізовувати право власності позивача, в тому числі на розпорядження своєю власністю.

Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 3 п. 34 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року визначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Враховуючи, що матір дитини має тимчасове місце проживання, за яким не має змоги зареєструватися, а малолітня ОСОБА_3 на даний час зареєстрована за місцем проживання позивача, який є власником відповідного житла, суд вважає вимогу позивача, щодо визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившою право користування належним йому житловим будинком, такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладене, необхідно визнати ОСОБА_2, такою, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 Сумської області, відмовивши в іншій частині позовних вимог, а також необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін