Справа № 242/1804/17
Провадження № 2/242/918/17

І м е н е м У к р а ї н и
27 липня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий суддя Капітонов В. І., при секретарі Нарижній О. С., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні нерухомим майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні та володінні нерухомим майном , визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири , розташованої за адресою: АДРЕСА_1. З відповідачем позивач перебував у зареєстрованому шлюбів з 29 червня 2002 року по 16 грудня 2015 року. У вищевказаній квартирі , окрім позивача, зареєстровані також відповідач ОСОБА_3 та її син - ОСОБА_4 В липні 2014 року відповідач виїхав з м. Авдіївка , точне місце проживання та реєстрації позивачу невідомо. До теперішнього часу відповідач зареєстрований в квартирі позивача, в квартирі не мешкає без поважних причин, його особистих речей в квартирі немає.
Просить суд усунути перешкоди в користуванні та володінні належною позивачу квартирі, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2, а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.
Позивач ОСОБА_2 . в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги , викладені в позовній заяві, підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в квартирі АДРЕСА_3, відповідач ОСОБА_3 не мешкає з 2014 року.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії договору дарування від 27 березня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_8.
Згідно з копією свідоцтва про одруження № І-НО № 167398 від 29 червня 2002 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, 29 червня 2002 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3.
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2016 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно з довідкою Центру надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради № 07-29д/1289 від 27 березня 2017 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Також за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні з 2014 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 319, 391, ЦК України, ст.ст. 212-215, 169, 224 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні нерухомим майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та володінні квартирою, що належить ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов