Справа № 308/8869/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.

з участю секретаря - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на окрему ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на окрему ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2017, якою постановлено довести до відома Прокуратури Закарпатської області про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення позивачем ОСОБА_1.

Посилаючись на порушення судом вимог закону, просить окрему ухвалу скасувати.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 у липні 2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, який мотивував тим, що згідно розписки від 20.03.2011 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 у борг 40 000 доларів США, які зобов'язався повернути у строк до 31.12.2014. Позичальник ОСОБА_3 помер 22.05.2014, а його спадкоємцем є дружина - відповідачка ОСОБА_2

ОСОБА_2 на усну вимогу ОСОБА_1 умов розписки не виконала і борг не повернула.

Посилаючись на дані обставини та норми цивільного законодавства, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 960 000 грн. (еквівалент 40 000 доларів США), а також втрачену вигоду 384 000 грн. (еквівалент 16 000 доларів США) та 3690 грн. судового збору.

За результатом розгляду даного спору ухвалено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2017, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Під час розгляду цієї справи за клопотанням представника відповідача ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.07.2016 було призначено криміналістичну почеркознавчу експертизу, зокрема щодо питання виконання ОСОБА_3 рукописного тексту розписки від 20.03.2011. Цією ухвалою було зобов'язано ОСОБА_1 надати оригінал розписки від 20.03.2011.

Статтею 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

На виконання такої ухвали ОСОБА_1 подав заяву від 04.08.2016, в якій зазначив, що долучає оригінал розписки від 20.03.2011 та долучив заламінований письмовий документ.

Згідно відповіді Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 08.11.2016 № 7562 (а.с.152) суду було повідомлено, що при вивченні даного документу експертом встановлено, що він являє собою документ, виконаний за допомогою технічних засобів, не є оригіналом, і тому не може бути об'єктом дослідження, у зв'язку з чим матеріали цивільної справи були повернуті місцевому суду без проведення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 211 ЦПК країни суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Таким чином із висновком місцевого суду про те, що виявлені під час розгляду справи порушення закону позивачем потребують відповідного реагування, шляхом постановлення окремої ухвали - слід погодитися.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 312 ЦПК України, є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Окрему ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: