Справа № 495/3858/17
№ провадження 2/495/2027/2017
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
25 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Савенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
10.11.2013 року між ним та ОСОБА_2 знову було укладено договір позики, на виконання умов якого ним передано у власність позичальникові ОСОБА_2 суму грошових коштів у розмірі 4000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики) 4000 доларів США та щомісячні проценти від суми позики в розмірі 2,5 % доларів США.
Також, 09.11.2014 року між ним та ОСОБА_2 знову було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавцем передано у власність позичальникові грошові кошти в борг в сумі 2000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики) 2000 доларів США та щомісячні проценти від суми позики в розмірі 2,5 % доларів США.
Від сплати боргу в повному обсязі, в добровільному порядку, відповідач відмовляється, посилаючись на скрутне матеріальне становище.
У період з 08.09.2011 року по 10.08.2015 року було сплачено відповідачем лише відсотки за користування позикою в загальній сумі 8550 доларів США, без повернення основної суми позики 12 000 доларів США.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, він і вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та стягнення відповідної суми позики разом із встановленими у договорі відсотками.
Позивач та його представник в ході судового розгляду справи свої позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи у порядку ч.1 ст.77 ЦПК України повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Зі згоди позивача, представника позивача, про що свідчить заяви позивача, представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.09.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі було укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, наявною в матеріалах справи /л.с.6/.
Так, у відповідності до вищевказаного договору, ОСОБА_2, взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6000 доларів США, та зобов'язався повернути усю суму позики разом із відсотками, що встановлені договором у розмірі 2,5 % щомісяця від суми позики до 08.09.2012 року /л.с.6/.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 10.11.2013 року між сторонами знову було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець ОСОБА_1 надав у борг позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4000 доларів США, за умови повернення усієї суми позики разом із відсотками, встановленими у договорі у розмірі 2,5 % щомісяця від суми позики /л.с. 7/.
Окрім того, у 2014 році ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 2000 доларів США та зобов'язався повернути усю суму позики разом із відсотками, що встановлені договором у розмірі 2,5 % щомісяця від суми позики, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи /л.с.8/.
У своєму позові позивач вказує, що у період з 08.09.2011 року по 10.08.2015 року відповідачем було сплачено лише відсотки за користування позикою в загальній сумі 8550 доларів США, без повернення основної суми позики 12 000 доларів США.
Станом на час звернення з позовом до суду, борг відповідачем у повному обсязі повернуто не було.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно із даних НБУ, комерційний курс купівлі долара США до гривні станом на 25.07.2017 року становив 25,82 грн., а отже сума заборгованості складає - 6000 доларів США (за договором від 08.09.2011 року)+4000 доларів США (за договором від 10.11.2013 року) +2000 доларів США (за договором позики від 09.11.2014 року) х 25,82 грн = 309840 гривень.
Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими коштами суд приходить до наступного.
У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
У сенсі розуміння ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже судом встановлено, що у договорах позики розмір процентів визначений - 2,5 % від суми позики щомісяця до дня повернення позичальником позики.
З урахуванням повернених відповідачем 8550 доларів США у рахунок погашення відсотків за користування позикою, з яких в період з 08.09.2011 року по 10.08.2015 року повернуто 7050 доларів, у період з 10.11.2013 по 10.08.2015 року повернуто 1000 доларів США, а у період з 09.11.2014 року по 10.08.2015 року у розмірі 500 доларів США, за відповідачем станом на 23.05.2017 року згідно розрахунку рахується заборгованість за відсотками у розмірі 3150 доларів США за договором позики від 08.09.2011 року, 3300 доларів США за поговором позики від 10.11.2013 року та 1050 доларів США за договором позики від 09.11.2014 року /л.с.11/.
Таким чином, загальний розмір відсотків за весь період користування чужими коштами становить 7500 доларів США, що станом на день винесення рішення еквівалентно 7500*25,82=193650 грн.
За таких обставин, ураховуючи зміст заявлених позовних вимог, та прийнявши до уваги усі надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 524,533,536,625,1046,1047-1049 ЦК України, ст. ст. 10,11,60,88,209,212-215,218, 224-229 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
- 12 000 доларів США, що еквівалентно 309840,00 грн.(згідно курсу НБУ станом на 25.07.2017 року)- основний борг;
- 7500 доларів США, що еквівалентно 193650,00 грн.(згідно курсу НБУ станом на 25.07.2017 року- відсотки за договором позики у розмірі 2,5% щомісячно).
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 5128, 50 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: