Справа № 149/1016/17 Провадження № 22-ц/772/1999/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Денишенко Т.О., Стадника І.М.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, -

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ТОВ «Поділля Агроінвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 04 червня 2012 року, успадкував земельну ділянку площею 3,1928 га, розташована на території Терешпільської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, зареєструвавши право власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31 липня 2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 липня 2013 року.

За життя мати уклала договір оренди землі від 10 березня 2011 року з ЗАТ «Поділля» (правонаступник ТОВ «Поділля Агроінвест»), що зареєстрований відділом Держкомзему 01 червня 2011 року. Договір оренди уклали строком на 10 років.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобовязався сплачувати орендну плату за кожен рік користування в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року.

Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати.

Заборгованість по орендній платі в 2014 році становить 3345,49 гривень, за 2015 рік 5280,41 гривень, а за 2016 рік 246,81 гривень. Разом з тим, в березні 2017 року відповідач виплатив частину заборгованості по орендній платі в сумі 6780 гривень, а тому заборгованість на даний час складає 2092,71 гривень.

Враховуючи не виплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки, що є невиконанням умов договору оренди земельної ділянки, позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 10 березня 2011 року, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 2092,71 гривень, інфляційних в розмірі 2697,84 гривень, 3% річних в розмірі 359,14 гривень.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2017 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 10 березня 2011 року між ОСОБА_5 та ЗАТ «Поділля» (правонаступникТОВ «Поділля Агроінвест»), зареєстрований відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області 01 червня 2011 року за №01065 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,1928 га, кадастровий номер :05:001:0009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стягнуто із ТОВ «Поділля Агроінвест» на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті орендної плати за 2014-2016 роки в розмірі 2092,71 гривень, інфляційних в розмірі 2697,84 гривень, 3% річних в розмірі 359,14 гривень, а всього в розмірі 5149,69 гривень. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Поділля Агроінвест» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2017 року в частині розірвання договору оренди земельної ділянки скасувати та відмовити у цій частині.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по виплаті орендної плати ТОВ «Поділля Агроінвест» не оскаржує.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом рішення суду в іншій частині не перевіряється, так як не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з тих обставин, що протягом 2014-2016 років відповідач систематично не сплачує орендну плату, чим порушує умови договору оренди землі, що і стало підставою для розірвання договору.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ВН № 051838, виданого Хмільницькою РДА, ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею по 3,1928 га, кадастровий № :05:001:0009, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Вищевказана земельна ділянка ОСОБА_5 згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 10.03.2011 року та зареєстрованого 01.06.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 01065, передана в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля», правонаступником якого є ТОВ «Поділля Агроінвест».

04.06.2012 року мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла, після її смерті вказану земельну ділянку, як спадкоємець за заповітом успадкував ОСОБА_2, зареєструвавши на цю земельну ділянку право власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 31.07.2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2013 року.

Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди землі орендар вносить орендну плату в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки однієї земельної ділянки з розрахунку використання ділянки протягом року. Орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня.

На момент укладення договору оренди землі, його сторонами в п. 2.4. визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Пунктом 4.2 договору оренди землі визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України.

У п. 2.4 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 49169,54 грн.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Судом встановлено, що відповідач не доплатив позивачу орендну плату за 2014 рік в розмірі 3345,49 грн., за 2015 рік в розмірі 5280,41 грн., за 2016 рік в розмірі 246,81 грн., що становить 8872,71 грн., з урахуванням погашення заборгованості по орендній платі в сумі 6780 грн., заборгованість на даний час складає 2092,71 грн., інфляційних в розмірі 2697,84 грн., 3% річних в розмірі 359,14 грн., а всього 5149,69 грн.

При цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Пунктами 10.1.1., 10.4.5. договору оренди земельної ділянки (а.с.8-9) встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спірні правовідносини передбачають систематичну несплату орендної плати як підставу для розірвання договору оренди.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, часткове невиконання обов'язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки від 10 березня 2011 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну правову оцінку та ухвалив правильне рішення, оскільки встановлено систематичну несплату орендної плати, що є порушенням умов договору оренди землі.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис ОСОБА_6

Судді: підписи ОСОБА_7

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: ОСОБА_6