Справа № 133/1203/17
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі головуючого судді Воронюк В.А.
при секретарі Полонській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині
справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.01.2014 р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 330,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах, передбачених дійсним договором.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.
Представник позивача в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважає, що слід вирішити справу на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, взявши до уваги заяву представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.01.2014 р. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 330,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9-10).
Виходячи із змісту ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписаний позивачем та відповідачем.
Відповідач умови договору не виконала, станом на 22.03.2017 р. відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість по тілу кредиту 316,85 грн.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів при любому грошовому зобов'язанні , передбаченому договором , більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф розмірі 500 гривень плюс 5 відсотків від суми заборгованості. Також договором передбачена комісія за несвоєчасне погашення заборгованості при виникненні просрочки на суму більш як 50 грн. в розмірі 1 % від суми заборгованості Пунктом 2.4 глави 2 розділу II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.03 року № 255 (в подальшому - Правила № 255), визначає комісійні доходи і витрати банку як операційні доходи й затрати за наданими або отриманими послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи вважається фіксованою.
Комісії, що отримуються (сплачуються) під час надання послуг встановлені підпунктом б) пункту 2.4 розділу II Правил № 255. За смисловою ознакою, виходить, комісія за надання та обслуговування кредиту це плата за послуги банку. Позивач не надав розрахунків заборгованості за комісією, лише розрахунок заборгованості за пенею та комісією , а сума, яку позивач просить стягнути як пеню і комісію, являється тільки пенею. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Такого виду цивільно-правової відповідальності як комісія законодавством не передбачено.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу в сумах 500 грн. та 811,59 грн. задоволенню не підлягають, що відповідає правовим позиціям ВСУ у справах № 6- 2003цс15, № 6-1926цс15.
Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява позивачем надіслана на адресу суду 22 червня 2017 р., а кредитний договір було укладено ще 14.01.2014 р., тобто, більше, ніж три роки тому.
Таким чином, у стягненні пені слід відмовити за спливом строків позовної давності щодо даної вимоги позивача.
Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту.
Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника вимагати повернення всієї суми кредиту.
Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 11, 57- 60, 61, ч. 1 ст. 88, ст. ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення, а особами, які не були присутніми при проголошені рішення - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Воронюк В.А.

З оригіналом вірно

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 133/1203/17 Козятинського міськрайоного суду Вінницької області.

Суддя -

Секретар

Дата документу 23.08.17