Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3632/17
У Х В А Л А

23 серпня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкас в складі:

головуючого судді: Казидуб О.Г.

за участю секретаря Зайцевої О.І.

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного Акціонерного товариства КБ»Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного Акціонерного товариства КБ»Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,вказуючи ,що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - позовні вимоги задоволені повністю, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк заборгованість у розмірі 25710,13 грн. за кредитним договором № б/н від 13.10.2010 року та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп., а всього 27310 грн. 13 коп. Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною 4 Постави Пленуму Верхового Суду України від 24.10.2008 №12 „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку встановлено, що відповідно до статей 231, 232 ЦПК оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. Вирішуючи питання про можливість апеляційного оскарження в загальному порядку рішення, яке визначене судом як заочне, судам необхідно враховувати, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є чинними та обовязковими до виконання на всій території України, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Тому особи, які оскаржують таке рішення, мають враховувати, що рішення, яке визначене судом як заочне, повинне оскаржуватися в порядку, встановленому для оскарження заочних рішень.

Підставами для перегляду заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 червня 2017 року є ,що вона одинока мати, яка має вихованні малолітніх дітей, які часто хворіють. Про призначення справи 09 червня вона отримувала виклик до суду і планувала прибути на це судове засідання, проте з 09 до 16 червня дитина ОСОБА_2 хворіла, що посвідчується довідкою з Дитячої поліклініки № 3 м. Черкаси (додається). Планувала прибути на друге судове засідання. Проте, заочне судове рішення було винесено з порушення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, яким передбачено, що тільки у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд не врахував те, що позивач посилається на Договір (заяву) укладений з нею від 13.10.2010 року, при цьому наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.10.2010 року починається з 13 серпня 2014 року. Хоча судячи з позовної заяви кредитний ліміт в 15000 грн . вона отримала відразу від укладення Договору (підписання заяви). Проте цей ліміт розпочинався з 2000 грн і поступово збільшувався. При цьому банк не враховував, що кредит не погашається, а продовжував і надалі підвищувати їй його. До того в Договорі (заяві) віз 13.10.2010 вона не вказувала суму кредитного ліміту, а банк вирішив надати його самостійно.

Згідно п. 2.1.1.2.1. Правил для Кредитних карток, які зазначені на сайті Приватбанку за посиланням https://conditions-and-rules.privatbank.ua/main/view- content-7 l/?lang~uk Для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Її тип визначено в Договорі, частиною якого є Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Датою укладення Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на чотири роки (за винятком Преміальних карт (Platinum, МС World Elite і VISA Infinite).

Відповідно термін дії картки, яка була їй видана 13.10.2010 року повинен був закінчитися в жовтні 2014 року.

На сьогодні у неї знаходиться картка видана по 01 січня 2018 року, відповідно вона їй видана не раніше ніж січень 2014 року, а відповідно Договір (заява), на яку посилається позивач не може враховуватися по коштам отриманим нею після жовтня 2014 року.

Щодо позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з неї штрафу у розмірі 1700,48 грн. (500,00 грн - фіксована частина та 1200,48 грн - процентна складова), то ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.

Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам частини 1 ст. 61 Конституції України та частині 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Просить зменшити їй проценти по заборгованості, та можливо штрафу, якщо відповідно до частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до принципів розумності і справедливості на кредитора покладається обов'язок вживати необхідних заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання, але у всякому разі, не сприяти їх збільшенню. Невиконання кредитором цього обов'язку також може бути підставою для зменшення судом розміру збитків та неустойки, що стягуються з боржника, що передбачено частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Як вже зазначалося, кредитний ліміт на заяві від 13.10.2010 вона не встановлювала, і він збільшувався для неї поступово, при цьому банк бачив що вона не взмозі виплачувати його, проте продовжував їй збільшувати кредитний ліміт, тому позивач умисно сприяв збільшенню розмірів збитків, завданих йому порушенням зобовязання та не вживав заходів щодо їх зменшення.

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Відповідно положення ст. 1 ЦПК України про те, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, прошу суд при винесенні рішення в частині заборгованості по процентам та сплати судового збору врахувати її тяжке матеріальне становище, як багатодітної одинокої малозабезпеченої матері, яка має на утриманні трьох дітей, а саме двох малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та одну дитину, яка зараз навчається в професійно-технічному училищі - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та в даний час не працює, а знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить переглянути заочне рішення та скасувати його, призначивши справу до розгляду в загальному порядку. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з неї штрафу у розмірі 1700,48 грн. (500,00 грн - фіксована частина та 1200,48 гри - процентна складова) відмовити або зменшити їх суму на 100 грн. і 200 грн. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з неї заборгованості по процентам 10101,81 грн. зменшити до 1000 грн. Звільнити від сплати судового збору враховуючи її тяжке матеріальне становище, як багатодітної одинокої малозабезпеченої матері, яка має на утриманні трьох дітей та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в заяві..

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з»явився ,надав письмові заперечення в яких просив відмовити у перегляді заочного рішення.

Заслухавши учасників процесу , вивчивши та дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи ,суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб ,належним чином повідомлених про час і місце засідання,не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.3ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню,якщо судом буде встановлено,що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази ,на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи , справа була призначалася до судового розгляду на 09.06.2017 року на 10 год.30хв., відповідачка була належним чином повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,яке повернулося про вручення повістки ( арк.спр.45).

Суд відповідно до ст.74 ЦПК України направляє повістки відповідачу відповідно до реєстрації, відповідачка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4 60кв.72 (арк.спр.41).

Відповідно до ч. 3 ст.76 ЦПК України вказано ,що якщо особу ,якій адресовано судову повістку ,не виявлено в місці проживання повістку під розписку вручається будь-кому з повнолітніх членів сімї .

Суд вважає ,що відповідачка належним чином була повідомлена про судове засідання , про що свідчить повідомлення про вручення повістки.

Посилання відповідачки на те ,що суд при ухваленні рішення обмежився лише доказами позивача ,а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні. Так,відповідачка мала можливість реалізувати свої процесуальні права і доводи, правомірність при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором, на стадії судовому розгляду справи.

В разі хвороби дитини відповідачка могла в телефонному режимі повідомити суд про відкладення розгляду справи або здати до канцелярії заяву про відкладення справи ,оскільки повідомлення про судове засідання отримала завчасно , 29.05.2017 року .

А тому на думку суду відповідачка не з» явилася на розгляд справи,причини неявки суду були невідомі, причини поважності неявки в судове засідання суду не надано,повістки надсилалися по місцю реєстрації,відповідно до ст.74-76 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову ,зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях ,надало суду право при розгляді справи обмежуватися доказами наданими позивачем.

Керуючись ст.ст. 229,230,231 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного Акціонерного товариства КБ»Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає ,а заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: ОСОБА_5