Справа № 539/1697/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі судового засідання Ануфрієвій Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві вказувала, що 28 квітня 2000 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у них не склалося через те, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімю, що призводить до сварок та непорозумінь. Подружні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Чоловік зловживає спиртним. Прохала суд розірвати їх шлюб з відповідачем.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, проти надання строку для примирення категорично заперечувала.

Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, прохав суд надати їм строк для примирення.

Зясувавши обставини справи, заслухавши сторони, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2000 року у відділі РАГС Лубенського міськвиконкому Полтавської області, актовий запис №57 ( а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час позивач вважає, що їх сімя розпалась остаточно, примирення між ними не можливе, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та дітей.

Суд вважає, що підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Тому із відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110 - 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб зареєстрований 28 квітня 2000 року у відділі РАГС Лубенського міськвиконкому Полтавської області під актовим записом №57 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Легушею)ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

При внесенні відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян позивачу залишити прізвище «Зіненко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 В. М.