Справа № 600/972/16-ц
Справа № 2/600/184/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.

секретар Сташків О.С.

позивач ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

за участю: третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, площею 0,1630 га. та 2,4213 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області та належали Габ`як ОСОБА_4 на підставі Державного акта серії Р2 №704687 від 25.12.2002 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що бабці Габ`як ОСОБА_4 належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1630 га. та 2,4213 га. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державного акта.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позовній заяві. Просять постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача у судове засіданні не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно, просить справу розглядати без його участі (а.с.21).

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, від своєї части у спадковому майні відмовилась.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши думку сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що Габ`як ОСОБА_4 померла 03.06.2013 року у с.Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №154230 від 05.06.2013 р. (а.с.4).

За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь Габ`як ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (д.п.Вишомірської) ОСОБА_6, склавши заповіт, який був посвідчений 24.01.2006 року секретарем виконавчого комітету Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.5).

Після смерті Габ`як Т.Т. відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1630 га. та 2,4213 га., кадастрові номери :01:001:0969 та :01:001:0970, що належали спадкодавцю на підставі державного акта серії Р2 №704687 від 25.12.2002 року (а.с.7-9).

Вказаний державний акт втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вільне слово» №32 (7298) від 15.08.2014 року (а.с.10).

Приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 26.10.2016 року позивачу відмовлено в оформленні спадкового майна у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало спадкодавцю Габ`як Т.Т. (а.с.11).

Відповідно до довідки Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №217 від 22.04.2016 р., з Габ`як Т.Т. на час смерті проживали та були зареєстровані дочка ОСОБА_8, внучки ОСОБА_1 та ОСОБА_3, правнуки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.6).

ОСОБА_3 відмовляється приймати спадщину після смерті Габ`як Т.Т. та підтримує позовні вимоги ОСОБА_1, що підтверджується заявою від 09.11.2016 року (а.с.12).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідно до ст.1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі, оскільки відмови від прийняття спадщини не заявляла та в належному порядку прийняла спадщину.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При вирішенні питання про визнання права власності суд враховує, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 59, 60, 130, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1223, 1268 ЦК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 0,1630 га. та 2,4213 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, кадастрові номери :01:001:0969 та :01:001:0970, які належали Габ`як ОСОБА_4 на підставі Державного акту серії Р2 №704687 від 25.12.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець