Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарях Івашко О.Л., Грінкевич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи: Управління юстиції м. Києва в інтересах Десятої державної нотаріальної контори м. Києва, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири посилаючись на те, що батьками позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була приватизована квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частку вищезазначеної квартири. Батько позивача - ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги після смерті його дружини та, як зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем особа, фактично прийняв спадщину. Проте, позивачеві стало відомо про те, що в матеріалах спадкової справи міститься лист, начебто підписаний ОСОБА_3, про те, що він відмовляється від спадкування після померлої дружини. На момент смерті ОСОБА_4 та в подальшому, ОСОБА_3 мав поганий зір, тому не міг читати й власноруч підписати відмову від спадщини. Крім того, на той час ОСОБА_3 погано розумівся в документах та, на думку позивача, не розумівся, що робить. При цьому, позивач не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки постійно проживає в Київській області та доглядав за хворим батьком, який потребував постійної турботи. Крім того, позивач був впевнений, що батько фактично прийняв спадщину після смерті матері, та мав домовленість з відповідачем, що розподіл спадщини відбуватиметься вже після смерті батька. Крім того, позивач вважає, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно піклувався про квартиру, робив ремонтні роботи, надавав батькові кошти для оплати комунальних послуг. При цьому, позивач був введений відповідачем в оману по відношенню до спадщини, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько сторін - ОСОБА_3 Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в чому йому було відмовлено з тих підстав, що відповідач не надає нотаріусу оригінали документів на спадкове майно. Оскільки, за переконанням позивача, після смерті матері сторін, їх батькові повинна належати вся спірна квартира, після смерті останнього вона підлягає розподілу між сторонами в річних частках. Внаслідок порушення відповідачем прав позивача, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме - ? частки квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. .

Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві в інтересах Десятої державної нотаріальної контори м. Києва, в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові пояснення, в яких залишив розгляд справи на розсуд суду, просив ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства та проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи (а.с.107-108).

Представник Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства (а.с.83).

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України.

За змістом ст. 392 ЦК України належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с.51).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.141).

Як убачається з наявної в матеріалах спадкової справи №1041/2014, корпії паспорту ОСОБА_3, 29.01.1957 року Дарницьким відділом ЗАГС м. Києва було зареєстровано шлюб з ОСОБА_4 (а.с.55-55зворот).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.52-зворот, 182).

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набуто у власність в рівних частках квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 07.03.1996р. (а.с.71) та інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2015 №45453 від 21.01.2016р. (а.с.74)

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, до складу спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 увійшла ? частка квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

06.12.2014 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_4 (а.с.50).

Частиною 1 ст.1273 ЦК України визначено право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заява про що подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

12.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після смерті його дружини ОСОБА_4 (а.с.60).

Як убачається з матеріалів справи (а.с.60-звором) та не оспорюється сторонами, позивач ОСОБА_1 не є особою, визначеною ч.3 ст.1268 ЦК України.

11.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що претендує на спадщину, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_4, він обізнаний про те, що пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, та повідомляє, що має намір звернутися до суду за визначенням йому додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.65).

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

12.07.2016р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна - ? частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.76-зворот).

Цього ж числа державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку зазначеної квартири (а.с.77) та листом від 13.07.2016р. за вих. №3337/02-14 повідомлено про підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, визначені ч.4 ст.42 Закону україни «Про нотаріат» (а.с.79).

13.07.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті його матері ОСОБА_4 та у випадку відмови у видачі свідоцтва, просив видати відповідну постанову (а.с.79-зворот).

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, а саме: не подано заяву про прийняття спадщини у встановлені строки, та відсутні докази про фактичне прийняття спадщини (а.с.80).

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як убачається з копії матеріалів спадкової справи №1041/2012, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.49-82), вона не містить відповідної письмової згоди відповідача ОСОБА_2 (спадкоємця, який прийняв спадщину).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, та підтверджується матеріалами справи, позивач не скористався своїм правом на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

03.03.2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука А.П. із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_3 (а.с.136).

31.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука А.П. із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_3 (а.с.179).

04.07.2016р. відповідач ОСОБА_2 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука А.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - ? частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.183).

Цього ж числа приватним нотаріусом ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку зазначеної квартири (а.с.193)

05.07.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука А.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - ? частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.201).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 липня 2016 року за № 462/02-31 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука А.П. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на успадковане ним майно (а.с.202).

Згідно з пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (надалі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до пункту 4.18. Глави 10 Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у тому числі неподання одним із спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкове майно, або невизнання одним із спадкоємців права на спадкування інших спадкоємців.

Судом встановлено, що оригінал правоустанавлюючого документу на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 - Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, знаходиться у відповідача по справі - ОСОБА_2

Також стороною відповідача не заперечується той факт, що він не має наміру подавати нотаріусу вищевказаний правоустанавлюючий документ, що є необхідним для видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. (частина перша та друга статті 12 Цивільного кодексу України)

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушувати права інших осіб (частина друга статті 13 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Як убачається з матеріалів спадкової справи, підтверджується зібраними по справі доказами, суд вважає доведеним той факт, що як позивач, так і відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_3, що відповідає вимогам ст.1261 Цивільного кодексу України.

Предметом поділу між спадкоємцями ОСОБА_3 є спадкове майно, а саме: ? частка квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи, що до спадкування призвані спадкоємці лише першої черги за законом, спадкове майно має бути розподілене між ними в рівних частках.

Відповідно до частини першої статі 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 10, 11, 60 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, та враховуючи, що відповідачем не визнається право позивача на спадкове майно та фактично чиняться перешкоди при реалізації права останнього на оформлення спадщини, шляхом неподання нотаріусу правоустанавлюючого документу на квартиру, суд приходить до висновку, що відсутність вказаного документа заважає позивачу одержати свідоцтво про спадщину - володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а пред'явлений позов не суперечить вимогам ст.392 ЦК України, тому вбачається визначені законом підстави для задоволення позову в частині визнання за позивачем в судовому порядку права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, що залишилась після смерті ОСОБА_3

Разом з тим, в іншій частині позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що до складу спадщини, що залишилася після смерті кожного з батьків сторін, входило по ? частці спірної квартири.

ОСОБА_3 у встановлені законом строки відмовився від спадщини, що залишилась після його дружини, подавши про це нотаріусу відповідну заяву.

Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.57-59 УПК України, на підтвердження тієї обставини, що при підписанні ОСОБА_3 заяви про відмову від спадщини, він не усвідомлював значення своїх дій та/або не міг керувати ними, чи його волевиявлення з цього питання не було вільним, матеріали справи не містять.

Дійсність даної заяви ОСОБА_3 в судовому, шляхом подання відповідного позову, порядку не оспорювалась.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_3 після смерті дружини мав поганий стан здоров'я, потребував стороннього догляду, що є обов'язком дітей по відношенню до батьків, не може свідчити про нерозуміння ОСОБА_3 своїх дій при підписанні заяви про відмову від спадщини.

Твердження в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 погано тямив, суд оцінює критично, враховуючи, що інших доказів такого стану ОСОБА_3 матеріали справи не містять, а зазначений свідок, як дружина позивача є особою, заінтересованою в результатах розгляду даної справи.

Викладені в позовній заяві твердження позивача про те, що його батько на час підписання заяви не міг читати та писати також не підтверджуються жодним доказом.

Таким чином, враховуючи, що позивач у визначені законом строки не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, не звертався, а до складу спадщини, що залишилася після смерті його батька входить лише ? частка спірної квартири, іншій частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 88 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1500 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 15, 16, 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1267-1270, 1273, 1275, 1278, 1296, 1297 ЦК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 16, 57-60, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи: Управління юстиції м. Києва в інтересах Десятої державної нотаріальної контори м. Києва, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 грн. судового збору.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О.Яровенко