УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути із ОСОБА_5 аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до досягнення дочкою 23 річного віку.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається, проживає з нею і знаходиться на її утриманні.

Позивачка зазначала, що вона не працює та доглядає за батьком інвалідом 1 групи, а тому не має можливості повністю забезпечити потреби дитини на час її навчання у Вищому навчальному закладі «Українська медична стоматологічна академія» в м. Полтаві, хоча навчання потребує значних витрат на придбання медичного одягу та медичних інструментів, підручників, приладдя, на проїзд до навчального закладу та оплату житла.

Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає, ОСОБА_4 просила задовольнити позов.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області

від 23 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року до досягнення дитиною 23 річного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року скасовано та ухвалити нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_5 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін, ОСОБА_6, навчається у Вищому навчальному закладі «Українська медична стоматологічна академія» в м. Полтаві та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має змогу надавати у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, врахував роз'яснення, викладені у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 № «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», довідку Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» №04-11/313 від 24 січня 2017 року про отримання ОСОБА_6 з вересня 2016 року стипендії у розмірі 825 грн щомісячно (а. с. 89), та виходив з того, що ОСОБА_5 за станом здоров'я потребує лікування та несе витрати на лікування, а тому враховуючи матеріальне становище сторін, повнолітньої доньки, яка навчається, та стан здоров'я відповідача, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є. Червинська