Провадження № 2/127/4729/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся з позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про визнання недійсним договору, а саме договору відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, укладеного 14.11.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал».

Відповідачем, згідно позовної заяви, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», тобто юридична особа, яка знаходиться в м. Києві по вул. Сурикова, 3А.

Згідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення позивача до суду, зокрема, є захист прав споживача.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно ч. 1 ст.4 Закону України "Про захист прав споживача" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до закону.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що договірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем і звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, не регулюється вимогами Закону України "Про захист прав споживача". Також, позивач не є стороною оспорюваного договору, а договір відступлення права вимоги не є кредитним договором, що укладений на отримання кредитних коштів на споживчі цілі. Тому ч. 5 ст. 110 ЦПК України не застосовується. Таким чином, позивач при зверненні до суду з даним позовом керується лише вимогами ч. 2 ст. 109 ЦПК України.

Відтак на вказані правовідносини розповсюджуються загальні правила підсудності, і Вінницькому міському суду Вінницької області дана позовна заява не підсудна.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124).

Судом враховано, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК України).

Порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду .

Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку про те, що позивачем порушено правило підсудності, оскільки відповідач знаходиться на території яка не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, а саме: м. Києві, вул. Сурикова, 3А, в звязку з чим наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.109, ст.ст. 115, 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» про визнання недійсним договору повернути позивачеві для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: