Справа № 311/1955/17
Провадження № 2/311/889/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.107-126 Цивільного процесуального кодексу України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

01.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, в якому просить: поділити майно, набуте під час шлюбу та є у спільній сумісній власності сторін; визнати за позивачем право власності на 2/3 частини автомобіля Audi 80 (державний реєстраційний номер НОМЕР_1); стягнути грошову компенсацію з відповідача у розмірі 47400 гривень та припинити право спільної сумісної власності подружжя.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та матеріалами, що до неї додаються, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

В порушення вимог ст.119 ЦПК України, позивачем чітко не викладені обставини, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені позовні вимоги, не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, позовні вимоги носять неконкретний та чітко невизначений характер, зокрема: у змісті позову (п.1) позивач ОСОБА_1 просить поділити майно, набуте під час шлюбу та яке є у спільній сумісній власності сторін, при цьому взагалі не зазначає, яке саме майно є предметом поділу подружжя та його якісні, кількісні характеристики, а також вартість майна, що підлягає розподілу в судовому порядку.

Також, у п.3 змісту позову викладені позовні вимоги про стягнення грошової компенсації з відповідача у розмірі 47400 гривень та припинення права спільної сумісної власності подружжя, що взагалі є неконкретним, оскільки не зазначено, на користь кого саме з відповідача необхідно стягнути грошову компенсацію в розмірі 47400 грн. та за яке саме майно, що підлягає поділу між подружжям, із визначенням його частки.

Крім того, на обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем не зазначено, з чого саме складається вказана сума компенсація в розмірі 47 400,00 грн. та відповідний розрахунок не наведений.

Також, в порушення вимог п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, у позовній заяві позивачем чітко не зазначена ціна позову, яка визначається за даною категорією справ дійсною вартістю рухомого (нерухомого) майна, що підлягає поділу між подружжя. Крім того, на підтвердження дійсної вартості спірного обєкту рухомого майна позивачем не додано до матеріалів позовної заяви відповідних та належних документів за визначеної вартістю спірного майна станом на час предявлення позову до суду, що унеможливлює визначити дійсну ціну позову, згідно вимог п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України та відповідно, суму судового збору.

Крім того, на підтвердження обґрунтування заявлених позовних вимог в частині наявності у сторін взагалі на праві приватної власності спірного обєкту рухомого майна, придбаного сторонами саме під час їх шлюбу, зокрема: автомобіля НОМЕР_2, до матеріалів позовної заяви позивачем не долучено відповідних підтверджуючих правовстановлюючих документів з наявною у них інформацією станом на час предявлення позову до суду.

Також, позивачем не зазначено доказів ринкової вартості легкового автомобіля НОМЕР_2, на який посилається позивач і який, у тому числі, є предметом поділу спільного сумісного майна подружжя.

Так, оцінка майна, згідно вимог законодавства, проводиться відповідними суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна; Звіт про оцінку майна повинен відповідати пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року за №1440, згідно якого передбачено, що звіт про оцінку майна, складений у повній формі, повинен містити дату оцінки та дату завершення складання звіту, та строк дії звіту та висновок про вартість майна відповідно до вимог законодавства. Проте зазначеного, позивачем, не виконано та належного і відповідного Звіту про оцінку майна, яке підлягає розподілу між подружжям, до матеріалів позовної заяви позивачем не долучено.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви за кожну позовну вимогу позивачу необхідно сплати судовий збір.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені дві позовні вимоги: позовна вимога про поділ спільного сумісного майна подружжя та позовна вимога про визнання права власності на 2/3 частину автомобіля.

Так, згідно підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні становить 1600,00 грн.

З огляду на наведене, розмір судового збору, який слід сплатити позивачу за подання позовної заяви немайнового характеру становить 640 грн. 00 коп.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», на день подання позивачем позовної заяви, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У звязку із зазначеним, розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за подання позовної заяви майнового характеру про поділ майна становить безпосередньо вартість тієї частки спірного майна, на яке позивачка просить визнати право власності після відповідного поділу майна подружжя та яку можливо буде визначити лише після проведення оцінки вартості спірного майна подружжя, у відповідності до складеного Звіту про оцінку даного майна у встановленому законом порядку.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору: за пунктом 1.1. при предявленні позовних вимог майнового характеру та за пунктом 2.1 при предявленні позовних вимог немайнового характеру на належний розрахунковий рахунок № 0044 банк ГУДКСУ в Запорізькій області, одержувач коштів УК у Василівському районі; МФО 813015; код отримувача (ЄДРПОУ) 38025519 (п.1.1, 2.1).

За наявністю вищевикладених обставин позовна заява ОСОБА_1 не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в описовій частині ухвали.

Для усунення недоліків позовної заяви встановити позивачу пятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду.

В іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3