Справа № 367/6836/13-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 2-др/780/38/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючогосудді: ОСОБА_1,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві Державної Іпотечної установипро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тренд Компані», товариства з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», Державної Іпотечної установи, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Давір-Фінанс», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Промекономбанк» про визнання договорів іпотеки майнових прав на нерухоме майно недійсними, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 22 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер - 2293, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Тренд Компані» та Державною Іпотечною установою.

Визнано недійсним договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 03 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 387, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Тренд Компані» та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Промекономбанк», правонаступником якого за договором переуступки являється товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал».

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Тренд Компані», товариства з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», Державної Іпотечної установи на користь ОСОБА_2 судовий збір по 2408 грн. 70 коп. з кожного.

Представник Державної Іпотечної установизвернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі, посилаючись на те, що Апеляційним судом Київської області при постановленні рішення про визнання недійсними договорів застави відповідно до ст. 1057-1 ЦК України не вирішено питання щодо накладення арешту на заставлене майно.

Заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 1057-1 ЦК України, на яку посилається заявник, передбачено, що:

1. У разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

2. Визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов'язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт.

3. Арешт на майно підлягає зняттю, якщо протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання недійсним кредитного договору кошти у розмірі, визначеному судом, будуть повернуті кредитодавцю. Якщо у зазначений строк зобов'язання повернути кошти не виконано, кредитодавець має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на арештоване майно.

4. Арешт на майно, накладений відповідно до частини другої цієї статті, підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти у розмірі, визначеному судом.

5. Визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Постановляючи рішення про задоволення позову про визнання недійсними договорів іпотек, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивач є власником земельної ділянки розміром 0,1000 га, кадастровий номер :01:097:0038, яка розташована за адресою Київська область, м. Ірпінь, вул. Жовтнева, 105-к.

Також суд дійшов висновку про те, що вказана земельна ділянка позивача була без відповідних правових підстав, без його згоди передана в іпотеку заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не є учасником кредитних відносин.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що підстав для застосування ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України для накладення арешту на земельну ділянку не має, оскільки власник земельної ділянки не є позичальником чи майновим поручителем та на передачу земельної ділянки в іпотеку свою згоду не надавав. Таким чином дія ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України, у даних правовідносинах, для застосування арешту на майно позивача не поширюється, а обтяження земельної ділянки буде порушувати його права гарантовані Конституцією України на володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

З цих підстав не може бути накладений арешт і на незавершений будівництвом обєкт, який збудований на земельній ділянці також без згоди позивача.

Керуючись ст. 220, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви Державної Іпотечної установипро ухвалення додаткового рішення у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді