Справа № 357/4592/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. ,
при секретарі Чайка О. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В квітні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт та анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 7 152,43 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Зазначав, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, тарифами складають між ними кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві.
Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 12 229,79 грн., яка станом на 22.02.2017 року складається із заборгованості: за кредитом 7 152,44 грн., по процентам за користування кредитом 673,51 грн., за пенею та комісією 2 524,81 грн. та штраф відповідно до Генеральної угоди в розмірі 1 879,03 грн., а також стягнути 1 600 грн. судових витрат.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
08.09.2011 року між сторонами у справі укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, а також Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 15.03.2016 року.
Згідно до п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні боржником строків погашення заборгованості, вказані в цій Генеральній угоді Умов та правил, більш ніж на 31-й день по обовязкам, строк яких не наступив. Сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32-го дня з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2 426,28 грн.
Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг (Умов) встановлено, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.
Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором (п. 2.1.1.12.11 Умов).
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що станом на 22.02.2017 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 12 229,79 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 7 152,44 грн., по процентам за користування кредитом 673,51 грн., за пенею та комісією 2 524,81 грн. та штраф відповідно до Генеральної угоди в розмірі 1 879,03 грн.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надала.
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсязі
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 600 грн. сплаченого судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 229,79 грн., яка складається із наступного: за кредитом 7 152,44 грн., по процентам за користування кредитом 673,51 грн., за пенею та комісією 2 524,81 грн. та штраф відповідно до Генеральної угоди в розмірі 1 879,03 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1 600 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_2