Справа № 502/1230/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності житлового будинку та

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати - ОСОБА_2. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1. Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. Позивач відповідно до ст. 1261, 1268 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та спадщину, яка залишилася після її смерті, ОСОБА_1, як спадкоємець за законом прийняла шляхом фактичного прийняття, у зв'язку з тим, що була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою. Позивач як спадкоємець за законом звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_2 та їй приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз'яснення, в якому зазначено, що у зв'язку з з тим, що ОСОБА_1 не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання про визнання права власності на спадщину вирішується в судовому порядку.

В зв'язку з вищезазначеним позивач просила суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

На дату розгляду справи, представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, Кілійської міської ради, повідомлений про дату та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі письмових заяв позивача та представника відповідача, суд ухвалює рішення за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, заяву представника відповідача та надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, зареєстрованого Кілійським рай бюро ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 285 - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 28, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно виписки з рішення виконкому Кілійської міської Ради депутатів трудящих № 150 від 22.06.1967 року, ОСОБА_2 відведено земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по вул. 40 років Жовтня площею 600 кв.м.

З виписки з рішення виконавчого комітету Кілійської міської Ради народних депутатів № 211 від 25.07.1997 року, ОСОБА_2 передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 408 кв.м.

З акту представника Ізмаїльської групи техбюро Одеського облвідділу по справам будівництва та архітектури від 11.07.1967 р. ОСОБА_2 здійснено в натурі відведення земельної ділянки загальною площею 600 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1.

Згідно договору від 12.07.1967 р. ОСОБА_2 надано право на безстрокове користування земельною ділянкою АДРЕСА_1, загальною площею 600 кв.м.

Відділом комунального господарства виконкому Кілійської міської Ради депутатів трудящих 22.07.1967 р. ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення робіт на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП КРР «Районне бюро технічної інвентаризації» № 485 від 03.06.2015 р., станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи РС ГУДМС України в Одеській області від 09.06.2015 р. № 716, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 знято з реєстрації 24.01.2006 р. в зв'язку зі смертю.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 6069 від 08.06.2015 р., на день смерті ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1.

Відповідно до технічного паспорту, складеного Кілійським районним бюро технічної інвентаризації, садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А - 1968 року побудови загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м.; прибудови - літ. а; кухні - літ. Б; навісу - літ. б; бані - літ. В; навісу - літ в; сараю - літ. Г; убиральні -літ. Д, надвірних споруд - № 1-3;І.

З інформаційного листа приватного нотаріуса Юрченко М.Є. № 356/01-16 від 18.07.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання про визнання права власності на спадщину вирішується в судовому порядку.

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 48445321 від 18.07.2017 р. наданої приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є., інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину пов'язаних з ОСОБА_2 у спадковому реєстрі відсутні.

Як вбачається з розпорядження № 16/А-2016 від 3 лютого 2016 року Кілійською міською радою було прийнято рішення «Про перейменування вулиці 40 років Жовтня на вулицю Радісна» без зміни поштових номерів. Рішення набрало чинності з дня офіційного оприлюднення в місцевих засобах масової інформації.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/, прийняття його до експлуатації та державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1968 році.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Крім цього, як зазначено в п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, положення ЦК України щодо виникнення права власності на відповідний будинок лише після державної реєстрації, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач, у порядку спадкування за законом після смерті - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняла спадщину, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 який складається з: житлового будинку - літ. А - 1968 року побудови загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м.; прибудови - літ. а; кухні - літ. Б; навісу - літ. б; бані - літ. В; навісу - літ в; сараю - літ. Г; убиральні -літ. Д, надвірних споруд - № 1-3;І в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников