Справа № 161/4874/17
Провадження № 2/161/2103/17
У Х В А Л А

22 серпня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

В складі головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", Луцького центрального відділення філії ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", Луцького центрального відділення філії ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" про визнання кредитного договору недійсним .

Позивач тричі не з'явився в судове засідання: 25.04.2017р., 25.05.2017р. та 22.08.2017р., хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення.

Відповідно до ч. 1 п.3 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Станом на день розгляду справи від позивача не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі «Преда і Дардарі проти Італії» суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких грунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією. Крім того, суд звертає увагу на те, що зловживанням правом визнається і така діяльність, яка фактично не спричинила шкоди, однак, мала своєю метою у майбутньому використати певне право для порушення прав інших осіб.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, а також те, що сутність проблеми зловживання правом полягає у співвідношенні нормативного і фактичного, в даній цивільній справі є всі правові підстави стверджувати про зловживання позивачем ОСОБА_1 своїм процесуальним правом та затягуванням справи, оскільки позов ним поданий ще 24.03.2017 року та станом до винесення ухвали 22 серпня 2017 року жодного судового засідання з його участю ще не відбулось, отже такі вчинки та діяльність переслідують іншу мету, що в свою чергу порушує передбачене Конвенцією право сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним слід залишити без розгляду.

Керуючись ч. 1 п.3 ст. 207 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль", Луцького центрального відділення філії ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" про визнання кредитного договору недійсним залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта