Номер провадження: 2-др/785/34/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.08.2017 року м. Одеса
Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів - Дрішлюка А.І.,Таварткіладзе О.М.,
з участю секретаря Бахірко А.Г.
розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на спадкове майно,
У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на спадкове майно: земельну ділянку № 408 загальною площею 3,86 га, розташовану на масиві № 23 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. У позовній заяві посилався на те, що ділянка належала його матері і він як спадкоємець має право на отримання її у власність.
В подальшому, уточнив вимоги, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, який був укладений від імені померлої на той час матері 30 травня 2008 року ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності із ОСОБА_3, оскільки договір не відповідає вимогам закону. Під час оформлення прав йому стало відомо, що земельна ділянка була поділена на 29 окремих із присвоєнням нових кадастрових номерів, тому в порядку спадкування просив визнати за ним право власності на частину із них.
Справа розглядалася судами неодноразово.
Останнім рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки №408, загальною площею 3,86 га, розташовану на масиві № 23 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 22 земельні ділянки, що утворені внаслідок поділу ділянки №408, за зазначеною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5
Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1, який не був залучений до участі у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17.04.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 листопада 2016 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки:

№№408/1;408/2;408/5;408/6;408/7;408/8;408/9;408/10;408/11;408/12;408/13;408/14; 408/15;408/20;408/21;408/22;408/25;408/26;408/27;408/28;408/29 (із відповідними кадастровими номерами), що розташовані за адресою: масив № 23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки:№№408/1;408/2;408/5;408/6;408/7;408/8;408/9;408/10;408/11;408/12;408/13;408/14; 408/15; 408/20;408/21;408/22;408/25;408/26;408/27;408/28;408/29, що розташовані за адресою: масив № 23 Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області відмовлено.

В решті рішення залишено без змін.

21.06.2017 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 4019 грн. судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Встановлено, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку задоволено щодо рішення про визнання права власності на земельні ділянки, тобто в частині вимог майнового характеру.

За подачу апеляційної скарги він поніс витрати в розмірі 4 019 грн. (т.3 а.с.25).

Враховуючи те, що саме в частині майнових вимог апеляційна скарга задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки, то заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4019 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: