У Х В А Л А

3 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, страхового відшкодування; за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на його користь 48 490 грн страхового відшкодування, 484, 90 грн судового збору та 3 130, 63 грн витрати на правову допомогу, в решті позову відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково: стягнуто з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_6 48 490 грн страхового відшкодування; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 19 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року залишено без змін.

У червні 2017 року від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року з підстави пункту 1 частини 1 статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1186, 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та положення Закону України «Про судову експертизу».

Для прикладу наявності зазначеної підстави заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року, від 2 грудня 2015 року та від 16 грудня 2015 року в яких, на його думку, зазначені норми матеріального права застосована по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди й стягнення страхового відшкодування з огляду на відсутність вини відповідачів у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої наступає цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду.

Разом з тим, надані для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року, від 2 грудня 2015 року та від 16 грудня 2015 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направив справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України у зв'язку з порушенням судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, страхового відшкодування; за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 березня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук