З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді Верніка В.М.
при секретарі Росовській О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились.
При цьому, позивач ОСОБА_1 попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, у якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за місцем його реєстрації згідно адресної довідки (а.с.14), вдруге не зявився в судове засідання, причин своєї повторної неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову до суду не представив.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як згідно вимог ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд доходить наступного.
Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ №186768 (а.с.5) між позивачем та відповідачем 23.06.2000 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб.
Згідно копії повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного по Жмеринському району реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області від 02.10.2014 року (а.с.4) відповідач змінив своє прізвище з «Петльований» на «Бегус».
З копій свідоцтв про народження серії 1-АМ №156683 (а.с.6) та І-АМ №234424 (а.с.7) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені у відповідності до вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються.
На підставі наведених доказів в судовому засіданні встановлено наявність визначених матеріальним законом зобов'язань відповідача ОСОБА_2 щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вказане позивачем невиконання у добровільному порядку яких відповідачем ні в який спосіб не спростовано та не представлено заперечень стосовно батьківства по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4
За таких підстав вимоги позивача стосовно необхідності стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей є достатньо аргументованими та відповідають матеріальному закону, передусім, положенням Конвенції про права дитини, що є складовою національного законодавства, передбачаючи пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання своїх неповнолітніх дітей, надто з огляду на відсутність будь-яких заперечень відповідача, незаявлення та недоведення останнім обставин стосовно незадовільного стану власного здоров'я чи наявності на його утриманні інших осіб, визначають підставність позову в цій частині вимог. Проте, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров'я неповнолітніх дітей, на утримання яких заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача, а також недоведення позивачем належними та допустимими доказами отримання відповідачем доходу із кратним перевищенням розміру оспорюваних аліментів, останні підлягають стягненню у меншому від заявленого розміру, а саме: в сумі 1700 грн. на місяць на обох дітей разом, що становитиме належне забезпечення потреб неповнолітніх дітей з боку батька за рівного обов'язку сторін щодо спільного надання утримання їх дітям, перебуваючи наразі в межах половини розміру мінімальної заробітної плати, визначаючи відповідну спроможність відповідача до їх сплати, а також перевищуючи половину заробітку позивача, що може відраховуватись на утримання аліментів, тобто у більшому від неї розмірі, компенсуючи зайнятість останньої також по догляду за малолітніми дітьми, що обмежує можливість отримання нею додаткового доходу на відміну від відповідача, яким незадовільного стану власного здоров'я або наявності у нього інших утриманців суду не доведено.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.
Згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо вимог майнового характеру на час пред'явлення позову.
Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 88, 169, 174, 209, 210, 212-214, 224-226, 367 ЦПК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд
Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 30.03.2017 року по 30.04.2017 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана відсутніми в судовому засіданні сторонами протягом десяти днів з дня отримання його копії, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.