Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3405/17 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 27 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Григорусь Н.Й.

суддів: Гансецької І.А., Талько О.Б.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24 травня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 03.02.2012, що утворилася станом на 31.01.2017 в сумі 36 593,94 грн.

Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 24.05.2017 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03.02.2012, яка станом на 31.01.2017 становить 36 593,94 грн, з них: заборгованість за кредитом 2 990,75 грн, заборгованість по процентам за користуванням кредитом 28 369,43 грн, заборгованість за пенею та комісією 3 015,00 грн та штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг штраф фіксована частина 500,00 грн і процентна складова 1 718,76 грн. Вирішено судом питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою цього ж суду від 17.07.2017 заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 24.05.2017 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначив, що на день ухвалення судового рішення по справі заборгованості за кредитним договором не було, оскільки він добросовісно сплачував кошти. Окрім того, судом не взято до уваги те, що Банком позов подано с пропуском строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами 03.02.2012 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій указано, що вона разом памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі - Умов), а також тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (а.с. 6-31).

Пунктом 2.1.1.5.5. Умов, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256, які приєднані до позовної заяви, передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно пункту 2.1.1.5.6. цих Умов, у разі невиконання зобовязань за Договором позичальник зобовязується на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову (пункт 2.1.1.7.6. Умов).

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов за користування кредитом і овердрафтом Банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів.

У випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн, позичальник сплачує Банку пеню. Розмір нарахування пені зазначається у пунктах 2.1.1.12.6.1; 2.1.1.12.6.2. вказаних Умов (а.с. 8-31).

Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

Також позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з певними Тарифами Банку, які передбачають розмір процентів за користування кредитом.

Суд першої інстанції на вищевикладене та норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, уваги не звернув та безпідставно стягнув з відповідача нараховані проценти, комісію, пені і штрафи за порушення останнім зобовязань за кредитним договором відповідно до Умов.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій при ухваленні постанови за наслідками розгляду цивільної справи № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту.

Як вбачається із розрахунку наданого Банком, ОСОБА_1 користувався грошовими коштами, перерахованими Банком на цей рахунок, заборгованість по тілу кредиту станом на 31.01.2017 складає 2 290,75 грн, яка і підлягає стягненню на користь Банку.

Окрім того, є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позов Банком поданий з пропуском строку позовної давності, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи та наданих розрахунків Банку вбачається, що останній платіж вчинений ОСОБА_1 у червні 2014 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до суду звернувся у березні 2017 року, отже в межах строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, заочне рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 28 369,43 грн, штрафів в розмірі 1 718,76 грн і 500,00 грн та пені в розмірі 3 015,00 грн підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Заочне рішення в частині задоволенні позову про стягнення заборгованості по тілу кредиту ухвалено з дотриманням норм матеріального права, підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Крім того, заочне рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат підлягає зміні, шляхом зменшення їх розміру у відповідності до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з 1 600,00 грн до 130,72 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24 травня 2017 року у частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 28 369,43 грн, штрафів в розмірі 1 718,76 грн і 500,00 грн та пені в розмірі 3 015,00 грн скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 24 травня 2017 року у частині стягнутого судового збору змінити, зменшивши цей розмір з 1 600,00 грн до 130,72 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді