Справа № 367/2053/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/4139/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 17.08.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Яворського М.А.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «АВЕРС-СІТІ», приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук Інна Василівна, про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: ТОВ «АВЕРС-СІТІ», приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Іщук Інна Василівна, про визнання електронних торгів недійсними. В ході розгляду справи позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити розпоряджатися та/або користуватися квартирою АДРЕСА_1; в тому числі заборонити відчуження та проведення реєстраційних дій і завершення розпочатих щодо спірної квартири, також щодо реєстрації місця проживання будь-яких осіб у даній квартирі;

- заборонити всім особам (органам державної влади, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам, юридичним, фізичним та самозайнятим особам) вчиняти будь-які дії, спрямовані на набуття, зміну, припинення прав ОСОБА_2 та ТОВ «АВЕРС-СІТІ»на квартиру АДРЕСА_1, у тому числі: змінювати замки, чинити ОСОБА_2 перешкоди у доступі до квартири, передавати квартиру у іпотеку/заставу у платне або безоплатне користування, вносити квартиру до статутного фонду, здійснювати реєстрацію місця проживання третіх осіб у квартирі за вказаною адресою та вчиняти інші правочини.

Свою заяву обґрунтовував тим, що предметом позову у даній справі є визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації квартири АДРЕСА_1, № 227729 від 11 січня 2017 року, проведені ДП «СЕТАМ», переможцем яких став ОСОБА_3 Квартиру було реалізовано в межах виконавчого провадження Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з ТОВ «АВЕРС-СІТІ» на користь ОСОБА_5 15 000 000,00 грн. При цьому існують об'єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або ж унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та задовольнити його заяву про забезпечення позову. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції невірно надано оцінку наявним доказам та допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи. Вважає оспорювану ухвалу незаконною, тому її слід скасувати.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

В своїй заяві та апеляційній скарзі заявник обґрунтовує необхідність застосування запропонованих ним заходів забезпечення позову тим, що незважаючи на вже накладений судом арешт на спірну квартиру, у сьогоднішнього власника квартири залишилася можливість користування нею, вселення, проведення ремонту, як і можливість передавати квартиру у найм, оренду, іпотеку. Не забезпечує з точки зору заявника вже накладений арешт на квартиру й позбавлення її власника можливості здійснити її відчуження. Все це з точки зору заявника ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є вона реальною, навести мотиви та підстави для таких своїх висновків. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

У своїй заяві позивач фактично зазначав про небезпеку заподіяння його правам та інтересам шкоди, оскільки у нього можуть виникнути складнощі щодо подальшого набуття та використання квартири у разі задоволення позову. В той же час предметом позову у даній справі є визнання недійсним правочинів щодо продажу спірної квартири та виданих на підставі такого продажу документів на неї. За таких умов виконання рішення у даній справі не передбачає вчинення активних дій, а оскаржувані правочини та документи у разі задоволення позову набувають статусу недійсного одразу з моменту вступу рішення в силу. Таким чином наведені заявником дії, які він має намір вчинити у разі задоволення позову, не можуть вважатися способом виконання рішення суду у даній справі, відтак не можуть забезпечуватися в рамках процедури, передбаченої ст.ст. 151-152 ЦПК України.

З урахуванням викладеного підстави для вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову відсутні, що й було констатовано судом першої інстанції, та з чим в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду. При цьому колегія зважає й на те, що вже накладений судом арешт на спірну квартиру і є тим засобом, який направлений на унеможливлення відчуження спірної квартири її власником під час розгляду справи судом, що може вважатися належним способом забезпечення позову в такого роду справах.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О. Журба

Судді: А.С. Сержанюк

М.А. Яворський