Справа № 2/331/563/2017
ЄУН 331/1255/17
УХВАЛА

16 cерпня 2017 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

за участю представників:

заявника (позивача) ОСОБА_1,

третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Запоріжжя заяву позивача Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» про зміну способу забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2017 р. Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (далі ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про зобовязання виконати обовязок в натурі шляхом виконання будівельно - монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі у звязку з проведеним будівництвом надбудови магазинів промислових товарів над підземним переходом на пл. Фестивальній в м. Запоріжжі з двох сторін відповідно до розробленої підприємством проектної документації та за авторським та технічним наглядом ЗКПМЕ « Зпапоріжелектротранс» у строк протягом року з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2017 р. провадження по справі відкрито.

15.05.2017р. представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд в рамках зазначеної цивільної справи, з метою забезпечення позову заборонити Вознесенівському відділу виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області та іншим особам вчинення дій щодо опечатування, вилучення у боржника, передачі на зберігання іншим особам та подальшої реалізації арештованого майна - будівлі магазину літ. А на пр. Соборному, 166а у м. Запоріжжі, що належить відповідачу ОСОБА_5.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2017 року заява про забезпечення позову задоволена.

12.06.2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про зміну способу забезпечення позову.

В обґрунтування зазначеної заяви зазначила, що після звернення до суду з позовною заявою, позивачу стало відомо, що відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, відкрито виконавче провадження ВП №51700836 та відділом ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження ВП №53336027 на виконання рішень суду, відповідно до яких звернено стягнення на предмет іпотеки на будівлі магазину літ. А та літ. Б, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166-а шляхом реалізації з прилюдних торгів. Рішення суду набрали законної сили та обовязкові до виконання.

Беручи до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосованими заходами забезпечення позову та враховуючи недопустимість зупинення виконання рішення суду, що набрало законної сили, заявник вважає за необхідне змінити спосіб забезпечення позову.

На час розгляду справи у суді, опори контактної мережі є невідємним від зазначених будівель в середині яких вони знаходяться.

У випадку проведення публічних торгів з продажу арештованого майна, будівлі магазинів літ. А та літ. Б у тому стані, якому вони були передані в іпотеку (тобто разом зі всіма відємними та невідємним при належностями) будуть відчужені разом з опорами контактної мережі, що є обєктами комунальної власності та відповідно до Закону «Про приватизацію державного майна» не можуть бути відчужені.

Опори контактної мережі що знаходяться на балансі комунального підприємства є власністю територіальної громади, закріплене за цим підприємством на праві господарського відання, а отже позивач має право на захист своїх майнових прав.

Керуючись критеріями розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у звязку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та у відповідності до інституту забезпечення позову в цивільному процесі, заявник просить змінити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно територіальної громади м. Запоріжжя, що знаходиться на балансі Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» та заборонити його відчуження, а саме: на опори контактної мережі, що знаходяться в середині будівель магазинів літ. А та літ. Б за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Леніна, 166-а. та зобовязати відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та Вознесенівському відділу виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівель розмістити інформацію про право третьої особи Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на невідємну частину в середині арештованого майна та наявність судового спору, а також заборонити державному реєстратору вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівель літ. А та літ. Б за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна (Соборний), 166-А до виконання ОСОБА_5 обовязку в натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі.

В суді представник заявника вимогу, викладену в заяві, підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у тексті заяви про зміну способу забезпечення позову.

В судовому засіданні 16.06.2017 року представник третьої особи ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» заперечував проти задоволення заяви та зазначив, що спірні опори контактної мережі не знаходяться всередині будівель літ. А та літ. Б по пр. Соборному, 166-А, а тому для вирішення питання по суті необхідний огляд зазначених приміщень для встановлення фактичного розміщення опор контактної мережі. Судом було надано час сторонам для здійснення огляду, фіксування та надання суду підтверджуючих документів щодо фактичного розміщення опор контактної мережі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2017 року у даній справі було виключено Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з кола осіб учасників процесу та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 реєстраційних послуг Запорізької міської ради ( м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84).

В судовому засіданні представник позивача надав суду документи щодо правового режиму майна (опор контактної мережі) підприємства «Запоріжелектротранс», а також лист від 19.06.2017р. № НОМЕР_1 «Київська державна регіональна технічна інспекція міського електротранспорту» щодо обстеження спірних опор контактної мережі, в якому встановлено та підтверджено факт розміщення опор контактної мережі на бетонних індивідуальних фундаментах в середині будівель магазинів по пр. Соборному, 166-А.

Також представником позивача зазначено, що ДП «Київська державна регіональна технічна інспекція міського електротранспорту» в своїй діяльності керується постановою КМУ, якою затверджено положення про інспекцію та до повноважень та видів діяльності якої віднесене проведення робіт і надання послуг з питань технічного огляду та діагностики рухомого складу міського електротранспорту ат інших обєктів електротранспорту (трамвайних колій, контактних мереж та тягових підстанцій), а також проведення реєстрації та обліку трамвайних вагонів і тролейбусів. Окрім того, факт наявності опор в середині будівель підтверджується матеріалами справи, а також ухвалою слідчого судді від 06.07.2017р. у кримінальному провадженні №331/4534/17-к. Представник позивача також уточнив прохальну частину своєї заяви у звязку з виключенням з кола осіб учасників процесу Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 реєстраційних послуг Запорізької міської ради та просив в редакції п. 4 прохальної частини заяви замість слів «Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області» вважати « відповідача ОСОБА_7 реєстраційних послуг Запорізької міської ради».

Представник третьої особи ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» в судовому засіданні не надавав додаткових документів щодо огляду та встановлення фактичного розміщення опор контактної мережі та заперечував проти задоволення заяви позивача. Так, представник третьої особи ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» зазначає, що в технічній документації на будівлі відсутні дані про розміщення опор контактної мережі в середині будівель ; право власності позивача на спірні опори контактної мережі не зареєстровані в державному реєстрі речових прав ; повноваження органу, що проводив технічний огляд опор контактної мережі на проведення таких оглядів ДП «Київська державна регіональна технічна інспекція міського електротранспорту» не підтверджено ; в матеріалах справи відсутня інформація і позивач не надав підтвердження, в якій саме частині будівлі літ. А та літ. Б по пр. Соборному, 166-А розміщені опори. Також представник третьої особи ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» наголосив, що вимога позивача про зобовязання виконавчих служб при поданні заявок на реалізацію майна для розміщення на веб-порталі ДП «СЕТАМ» інформаційних повідомлень про продаж будівель зазначити інформацію про право позивача на невідємну частину в середині арештованого майна та наявність судового спору не передбачена Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, а заборона вчинення реєстраційних дій буде стимулювати відповідача на подальше невиконання рішення суду та може в подальшому порушити право банку на реєстрацію права власності у випадку прийняття рішення банком про прийняття на баланс спірного майна в рахунок погашення заборгованості. Також представник третьої особи зазначає, що позивачем не сплачено судовий збір за забезпечення позову щодо будівлі літ. Б, ухвала суду є діючою лише щодо будівлі літ. А.

Представник третьої особи Запорізької міської ради підтримав заяву позивача та просить її задовольнити, обґрунтовуючи тим що спірні опори контактної мережі є комунальною власністю територіальної громади м. Запоріжжя, знаходяться на балансі позивача та знаходяться у його господарському віданні. Відповідно до ст. ст.. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Отже,накладення арешту на майно територіальної громади, що знаходиться на балансі позивача та заборона його відчуження відповідає суті ст. ст. 319,319 ЦК України, ст. 136 ГК України та інституту забезпечення позову у цивільному процесі.

Представник третьої особи - відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області поклався на розсуд суду.

Представник третє особи - ОСОБА_7 реєстраційних послуг Запорізької міської ради подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи представників заявника, третьої особи, перевіривши позиції учасників процесу матеріалами справи та наданими суду доказами, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності / відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обовязковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадження кого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини в основоположних свобод від 04.11.1950 року №ETS №005(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснюють свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі у справі «Дорни проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обовязковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обовязок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, які здійснюється, зокрема, і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України п.9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» є субєктом комунальної власності, засноване на власності територіальної громади. Все майно підприємства є комунальною власністю та закріплене за цим підприємство на праві господарського відання. Рішенням Запорізької міської ради від 25.12.1991р. №7 підприємство «Запоріжелектротранс» було прийняте в комунальну власність з державної. Договором від 25.12.1992р. на базі існуючого підприємства «Запоріжелектротранс» створене комунальне. Статтею 5 зазначеного договору зазначається, що для виконання статутних завдань засновки передає підприємству право господарського відання комунальним майном відповідно до балансу на 01.07.1992р., яка стає дійсною після підписання даного договору та затвердження статуту підприємства. Статут підприємства затверджено 03.02.1993р. Відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів вбачається, що ділянка контактної мережі тролейбусної лінії «Запоріжжя-1 ун. Україна» до складу якої входять спірні опори, знаходиться на балансі підприємства з 1961 року та до сьогодні, а отже з 03.02.1993р. має статус комунального майна.

Відповідно до ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом субєкта підприємницької діяльності, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Субєкт підприємницької діяльності, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Таким чином, опори контактної мережі що знаходяться на балансі комунального підприємства є власністю територіальної громади, закріплене за цим підприємством на праві господарського відання, а отже позивач має право на захист своїх майнових прав.

Право власності на майно територіальної громади (опори контактної мережі підприємства «Запоріжелектротранс»), яке розташоване в середині майна, що є предметом іпотеки, не припинено, земельна ділянка під ним відноситься до категорії земель транспорту відповідно до ст. 74 Земельного кодексу України та знаходиться в користуванні підприємства, що підтверджується листом №018-пі від 16.05.2017р. Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міської ради.

Також судом враховано, що опори контактної мережі підприємства «Запоріжелектротранс» належить до обєктів права комунальної власності та відповідно до ст. 3 Закону Про приватизацію державного майна відчуження майна, що перебуває в комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону та інших законів з питань приватизації. Тобто дія зазначеного Закону розповсюджується також на обєкти права комунальної власності.

Правове регулювання приватизації обєктів комунальної власності здійснює Закон Про приватизацію державного майна, ст. 5 якого встановлює, що обєкти, які мають загально державне значення, приватизації не підлягають. Зокрема, до них належать обєкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому - міський електротранспорт (п. г) ч.2 ст. 5).

Відповідно до ст. 1 Закону ЦК України «Про міський електричний транспорт», міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів; об'єкти міського електричного транспорту - рухомий склад, контактні мережі, тягові підстанції, колії трамвайні та метрополітену, а також споруди, призначені для забезпечення надання транспортних послуг;

Таким чином, опори контактної мережі, які призначені для забезпечення надання транспортних послуг, є обєктами міського електротранспорту, діяльність якого повязана з наданням послуг населенню з перевезення пасажирів, тобто належать до обєктів, що не підлягають приватизації, а отже, не можуть бути передані в іпотеку та відчужені.

У випадку проведення публічних торгів з продажу арештованого майна, будівлі магазинів літ. А та літ. Б у тому стані, якому вони були передані в іпотеку (тобто разом зі всіма відємними та невідємним приналежностями) вони будуть реалізовані разом з опорами контактної мережі, що є обєктами комунальної власності та відповідно до Закону «Про приватизацію державного майна» не можуть бути відчужені.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.1997 № 149 «Про вдосконалення системи державного контролю за технічним станом міського електротранспорту та забезпеченням безпеки руху трамвайних вагонів і тролейбусів», серед основних завдань державної технічної інспекції зазначається проведення реєстрації та обліку трамвайних вагонів і тролейбусів, здійснення державного контролю за технічним станом міського електротранспорту та забезпеченням безпеки руху трамвайних вагонів і тролейбусів; здійснення контролю за додержанням підприємствами міського електротранспорту Закону України "Про дорожній рух", державних стандартів України, Правил дорожнього руху, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, інших нормативних актів, які регламентують роботу міського електротранспорту; участь у проведенні експертної оцінки відповідності конструкцій рухомого складу, обладнання та устаткування міського електротранспорту вимогам щодо забезпечення безпеки руху трамвайних вагонів і тролейбусів, проводить державний технічний огляд міського електротранспорту та аналізує рівень його технічного стану і безпеки експлуатації.

Таким чином, до повноважень ДП «Київська державна регіональна технічні інспекція міського електротранспорту» віднесений технічний огляд обєктів міського електротранспорту, контроль за їх технічним станом та відповідність державним стандартам.

Також судом зазначається, що реєстрація права власності на такі споруди як опори, в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень не передбачена чинним законодавством.

Заперечення третьої особи ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_4» щодо наявного дисбалансу інтересів сторін накладенням арешту на опори контактної мережі у звязку з тим, що не зазначено у якій саме частині будівлі розміщуються опори, а також незаконності вимоги до виконавчих служб щодо розміщення відповідної інформації про право позивача не невідємну частину арештованого майна при поданні заявки для реалізації майна з публічних торгів судом до уваги не приймається з огляду н наступне.

Позивач просить встановити спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на власне майно опори контактної мережі та заборонити їх відчуження. Щодо самих будівель у позивача відсутні будь-які вимоги та не має жодного значення в якій саме частині будівлі розміщені опори позивача. Накладення арешту та заборона відчуження опор контактної мережі не перешкоджає реалізації спірного майна з публічних торгів, а розміщення відповідної інформації при поданні заявки державним виконавцем для проведення публічних торгів через ДП «СЕТАМ» забезпечує потенційного покупця інформацією про майно, його склад, характеристики, встановлені обмеження та ін.

Відповідно до р. ІІ п. 2 та р. ІІІ п. 9 «Про порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» , організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби, яка повинна містити серед іншого, відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність та встановлені обмеження.

Також суд зазначає, що позивачем було подано позов про зобовязання вчинити певні дії відповідача щодо будівель літ. А та літ. Б по пр. Соборному, 166-А в м. Запоріжжі. Звернення до суду з заявою про забезпечення позову щодо однієї з будівель було обумовлене наявністю обставин, що обумовлювали можливість невиконання рішення суду щодо однієї з будівель. Аналогічні обставини щодо другої будівлі виникли вже після прийняття позову до розгляду. Відповідно до ст. 154 ЦПК України, за заявою однієї з сторін суд може допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. При цьому, сторона, що робить таку заяву може змінити, розширити, звузити свої вимоги щодо способу забезпечення позову на який вона просить змінити. Таким чином при наявності діючої ухвали суду про забезпечення позову, позивач звернувся з заявою про зміну способу забезпечення позову враховуючи предмет та суть позовних вимог. При цьому, судовий збір при поданні зави про зміну способу забезпечення позову не сплачується.

З урахуванням викладених вимог законодавства, обсягу позовних вимог та наведених підстав, суд з метою охорони наявного у позивача законного інтересу на дотримання його прав та ефективного захисту від можливої передачі майна, враховуючи інтереси та права третьої особи щодо обовязковості виконання рішень суду, що набрали законної сили, вважає за необхідним змінити заходи забезпечення позову у спосіб, зазначений заявником.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження майна самого заявника позивача у справі, зобовязання розміщення відповідного інформаційного повідомлення про право третьої особи на частину майна у складі обєкту, що реалізується з публічних торгів та заборона вчинення реєстраційних дій до фактичного виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовної заяви відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у звязку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Суд зазначає, що прилюдні торги, аукціони є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який в ході торгів запропонував найвищу ціну. Такий покупець має право бути обізнаний щодо прав третіх осіб на майно чи частину майна, можливих ризиків у майбутньому, що можуть вплинути на його волевиявлення.

Відповідно до розяснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким забезпечується позов, яким закінчується розгляд справи по суті.

.Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підприємства «Запоріжелектротранс» про зміну способу забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151-154 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» про зміну способу забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно територіальної громади м. Запоріжжя, що знаходиться на балансі Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» та заборонити його відчуження, а саме: на опори контактної мережі, що знаходяться в середині будівель магазинів літ. А та літ. Б за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Леніна, 166-а.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівлі літ. Б за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна (Соборний), 166-А розмістити інформацію про право третьої особи Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на невідємну частину в середині арештованого майна та наявність судового спору.

Зобовязати Вознесенівський відділ виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) при розміщенні на веб-сайті ДП «СЕТАМ» інформаційного повідомлення про продаж арештованого майна будівлі літ. А за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна (Соборний), 166-А розмістити інформацію про право третьої особи Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на невідємну частину в середині арештованого майна опору контактної мережі та наявність судового спору.

Заборонити державному реєстратору ОСОБА_7 реєстраційних послуг Запорізької міської ради вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо будівель літ. А та літ. Б за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна (Соборний), 166-А до виконання ОСОБА_5 обовязку в натурі шляхом виконання будівельно-монтажних робіт з переносу двох опор контактної мережі у звязку з проведеним будівництвом надбудови магазинів промислових товарів над підземним переходом на пл. Фестивальній з двох сторін (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166а) відповідно до розробленої підприємством проектної документації та за авторським та технічним наглядом підприємства «Запоріжелектротранс».

Виконання ухвали доручити відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ), Вознесенівському відділу виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6, ) та Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 5).

Копію ухвали після її виконання відповідно до ч. 7 ст 153 ЦПК України направити відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі у 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік з дня її винесення.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

16.08.2017