04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня
2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» звернулося до суду із заявою про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди.
На обґрунтування заявлених вимог зазначало, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня
2011 року стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 по договору на вклад «Універсальний» № 20/02-02/19 від 05 липня 2006 року 3 301,40 дол. США, з яких: 2 000 дол. США - депозитний вклад,
395,40 дол. США - відсотки, 906 дол. США - пеня, та 428 грн 60 коп. судових витрат.
06 грудня 2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в ході виконавчого провадження перерахувало ОСОБА_5 кошти у розмірі
6 602,80 дол. США та 428 грн 60 коп. судових витрат.
26 грудня 2011 року ОСОБА_5 повернула банку 3 301,40 дол. США, які були їй помилково (зайво) перераховані.
Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 травня

2012 року рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року змінено, скасовано його в частині стягнення відсотків та пені за договором на вклад «Валютний» № 20/02-02/19 від

05 липня 2006 року та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення відсотків та пені по договору на вклад «Валютний»

№ 20/02-02/19 від 05 липня 2006 року відмовлено. Зменшено розмір судових витрат, стягнутих з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до 219 грн 44 коп. При цьому апеляційним судом не було вирішене питання про поворот виконання судового рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2012 року рішення апеляційного суду Полтавської області 14 травня 2012 року залишено без змін.

Ураховуючи наведене, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило поновити пропущений строк на подачу заяви про поворот виконання рішення суду, як такий, що пропущений з поважних причин; в порядку повороту виконання рішення стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» безпідставно стягнуті за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року грошові кошти у розмірі 1 301,40 дол. США та 209 грн 16 коп.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 вересня 2016 року відмовлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у поновленні процесуального строку на подання заяви про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від

06 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада

2016 року ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 вересня 2016 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі заяви про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня

2011 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди задоволено. Поновлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» пропущений процесуальний строк для подачі заяви про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди задоволено.

Допущено поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди.

В порядку повороту виконання судового рішення стягнуто з

ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» безпідставно стягнуті за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року грошові кошти в розмірі 1 301,40 дол. США та 209 грн 16 коп.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого

2017 року ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, врахувавши висновки апеляційного суду в цій же справі щодо поновлення пропущеного строку для подачі заяви, прийшли до висновку, про наявність підстав для застосування повороту виконання судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня

2011 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди, третя особа: ОСОБА_6, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 по Договору № 20/02-02/19 на вклад «Валютний» від

05 липня 2006 року 3 301,40 дол. США, з яких: 2 000,00 дол. США - депозитний вклад, 395,40 дол. США - відсотки, 906,00 дол. США - пеня) та 428 грн 60 коп. судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24 листопада 2011 року державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-213/11 виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 17 листопада 2011 року на виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року.

06 грудня 2011 року ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» в ході виконавчого провадження перерахувало ОСОБА_5 кошти у розмірі

6 602,80 дол. США та 428 грн 60 коп. судових витрат.

Постановою старшого державного виконавця Мойсеєнко В.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 30005597 від 16 грудня

2011 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-213/11, виданого 17 листопада 2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 6 602,80 дол. США та 428 грн 60 коп. закінчено.

26 грудня 2011 року ОСОБА_5 повернула банку 3 301,40 дол. США, як помилково отримані кошти.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 травня

2012 року рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року змінено, скасовано його в частині стягнення відсотків та пені за договором № 20/02-02/19 на вклад «Валютний» від

05 липня 2006 року. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» про стягнення відсотків та пені по договору

№ 20/02-02/19 на вклад «Валютний» від 05 липня 2006 року відмовлено. Зменшено розмір судових витрат, стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 219 грн 44 коп. судових витрат. В іншій частині рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від

06 квітня 2011 року залишено без змін.

При цьому апеляційним судом не було вирішене питання про поворот виконання судового рішення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 липня 2012 року рішення апеляційного суду Полтавської області від

14 травня 2012 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовʼязковими до виконання на всій території України для всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян. У п. 9 ч. 3

ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовʼязковість рішень суду.

Питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (ч. 1 ст. 380 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року, оскільки суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2012 року, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня

2011 року скасовано в частині стягнення відсотків та пені та ухвалено в цій частині нове рішення, про відмову в задоволенні цих позовних вимог, разом з тим зменшено розмір судових витрат. При цьому судом апеляційної інстанції не вирішено питання про поворот виконання судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня

2017 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, оскільки її прийнято з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від

14 лютого 2017 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поворот виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про відшкодування шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова