Справа № 736/641/17 Провадження № 22-ц/795/1526/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Чурупченко М. І. Доповідач - Вінгаль В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ ВМ.
суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,
при секретарі:ОСОБА_3,
за участю:ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання до ОСОБА_6 районної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її баби ОСОБА_7, померлої 17 серпня 2016 року.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю. Визначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк 3 місяці з дня набрання рішенням чинності, для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її баби ОСОБА_7, померлої 17 серпня 2016 року, у віці 88 років.

З апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_5, яка не брала участі у справі, та просила скасувати рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

За доводами ОСОБА_5, при розгляді справи суд порушив норми процесуального права, не залучив її до участі у справі в якості співвідповідача як спадкоємця за законом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 17 серпня 2016 року та на день смерті постійно проживала і була зареєстрована разом зі ОСОБА_5, що підтверджується довідкою міської ради та домовою книгою. Заявниця вказує на те, що у передбачені законом строки звернулася до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус повідомив ОСОБА_5 про оскаржуване судове рішення, яке на думку останньої, порушує її законні права та інтереси.

Заявниця вважає причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, які зазначені ОСОБА_4 у позові, надуманими та нелогічними.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам не відповідає рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог та визнав причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а саме: невірну консультацію, незнання чинного законодавства та інші обєктивні обставини.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла 17 серпня 2016 (а.с.3).

ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) є донькою померлої ОСОБА_7 (а.с.49).

За життя спадкодавець ОСОБА_7 склала 16 березня 2010 року заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме права заповіла ОСОБА_4 Заповіт посвідчений секретарем Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі для нотаріальних дій за №7 (а.с.4).

Згідно інформації ОСОБА_6 районної нотаріальної контори №533/01-16 від 06.06.2017 року, 24 жовтня 2016 року заведена спадкова справа №251/2016 до майна померлої 17 серпня 2016 року ОСОБА_7 З заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_5, а також ОСОБА_4, яка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.20).

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1271 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з даним позовом ОСОБА_4 вказувала на те, що 17 серпня 2016 року померла її баба ОСОБА_7, після смерті якої залишилося спадкове майно в с. Тополі Козелецького району Чернігівської області. За життя ОСОБА_7 заповіла все своє майно ОСОБА_4 12 травня 2017 року позивач звернулася до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7, де їй повідомили про пропуск строку для подання такої заяви. Позивач вказувала, що вчасно не подала заяву про прийняття спадщини через трагічну смерть 12 березня 2016 року своєї матері, а потім смерть 17 серпня 2016 року баби ОСОБА_7, що стало наслідком депресії. А також тривалий судовий розгляд кримінальної справи про притягнення до відповідальності особи, винної у смерті її матері та складений у 2010 році заповіт, тобто за шість років до смерті спадкодавця, стали причинами того, що позивач «запамятувала» про строки подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначені норми та оцінивши обставини справи, апеляційний суд приходить до переконання, що зазначені ОСОБА_4 причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, зокрема, депресія, тривалий розгляд кримінальної справи та складений спадкодавцем заповіт за шість років до смерті не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність ОСОБА_4 поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 є помилковим.

Крім того, вказаний позов предявлений до неналежного відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачем є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_7 у встановлений законом строк ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка є спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України.

ОСОБА_4, на імя якої був складений ОСОБА_7 16.03.2010 року заповіт, звернулася до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори із пропуском строку, встановленого ч.1 ст.1269 ЦК України.

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши відповідачем ОСОБА_6 районну державну нотаріальну контору, яка не є належним відповідачем у справі.

ОСОБА_5 не брала участі у даній справі.

Отже, заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо зачіпають інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зважаючи на те, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, то на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню 704 грн. в повернення сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.1272 ЦК України, ст. 88, 303, 304, 307, ч.1 п.4 ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 704 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: