Справа № 503/1168/17
Провадження № 2/503/587/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_5, померлого 01.03.2016 року. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлого, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причину пропуску вважає поважною, вказуючи, що не звернулася до нотаріальної контори, оскільки вона не знала про існування заповіту складеного на її ім'я, а спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які і звернулися за прийняттям спадщини. Про наявність заповіту складеного на її ім'я вона дізналась від нотаріуса вже після закінчення строку для прийняття спадщини, отримавши його дублікат.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги визнали повністю.

Представник відповідача - Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, помер 01.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщоу спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вказане, в сукупності з тим, що позивач являється спадкоємцем за заповітом та не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки були наявні спадкоємці першої черги за законом, а про існування заповіту їй було повідомлено нотаріусом після закінчення строку для прийняття спадщини, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 213 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк 6 (шість) місяців, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, померлого 01.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.С. Сердюк