Справа № 234/5186/16-ц
Провадження № 2-п/234/55/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Краматосрьк

Краматорський міський суд Донецької області в складі :

головуючої судді Демидової В.К.

при секретарі Містюкевич І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016 року (справа № 234/5186/16-ц, провадження № 2/234/2674/16)за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист прав споживачів, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені та визнаний недійсним договір купівлі продажу шуби від 29.01.2016 року.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість товару в розмірі 35780 грн, вартість доставки товару в розмірі 486 грн, вартість послуги перевезення в розмірі 242 грн, збитки повязані із доставкою грошей за товар у розмірі 731 грн, а всього 37239 (тридцять сім тисяч двісті тридцять девять ) грн.

Судові витрати по справі стягнуті з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 1378 грн.

19 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення , посилаючись на те, що суд не повідомив її про час та місце судового засідання 05 серпня 2016 року. Внаслідок чого вона була позбавлена можливості надати свої заперечення по справі та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом допущені порушення вимог ст.213 ЦПК України, а саме:

Судом безпідставно зазначено, що «В судовому засіданні встановлено, що позивач купив у відповідачки хутрове пальто».

Такий висновок суду не підтверджується жодним доказом та, навпаки, спростовується доказами - товарно-транспортною накладною, квитанціями про сплату вартості товару, його доставки та перевезення (а.с.12).

Також судом безпідставно зроблені наступні висновки: на сертифікаті, який наданий на італійському, як мінімум, повинно було вказано, яке хутро використано для пошиву шуби. Норка маркується : або Neovison vison або Mustela lutreola. Також немає товарного ярлика з клаптиком шкірки, розмірами згідно ГОСТу 8765, контрольного товарного ярлика, який повинен містити інформацію про кількість та розміри шкірок, дату їх вичинки, наявність допустимих пороків та іншу інформація відповідно до ГОСТу.

Ці висновки не підтверджуються змістом ГОСТів (государственных стандартов СССР), на які посилається суд у заочному рішенні.

Судом також жодним чином не обґрунтований висновок про те, що проданий товар нібито мав недоліки, в тому числі і суттєві. Проте, посилання суду на нібито наявні недоліки не підтверджується жодним доказом.

Також судом порушені норми матеріального права та не надана належна оцінка доказам, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме.

Суд перекрутив докази, які спростовують припущення позивача та суду про:

- укладання відповідачем в якості суб'єкта господарювання договору купівлі- продажу шуби;

- про отримання грошей відповідачем в якості суб'єкта господарювання;

- про укладання саме позивачем, а не третьою особою, договору купівлі-продажу

шуби, та зробив протилежні висновки.

Суд не мав застосовувати положення Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон), тому що його норми розповсюджуються на правовідносини, які виникають між споживачами (в даному випадку покупцем ОСОБА_3М.) та продавцями - суб'єктами господарювання, які згідно з договором реалізують споживачеві товари або пропонують їх до реалізації (п.18 ст.1 Закону).

Суд неправильно застосував п.27 ст.1 Закону (фальсифікована продукція - продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знаку для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи), не зазначивши жодної ознаки фальсифікованої продукції.

Суд неправильно застосував ч.5 ст.6 Закону, тому що її положення регламентують обов'язковість гарантійного ремонту з боку саме виробника або виконавця, але не продавця.

Нічим не підтверджений висновок суду про обов'язковість відповідача провести товарознавчу експертизу - навіть за змістом ст.17 Закону експертиза (незрозуміло - яка) проводиться за наявності товару (позивач його відповідачу не надав) та за умови втрати якості продукції. Товар відповідачу для проведення експертизи (якої-?) наданий не був, відповідачу (а також суду) не були надані докази втрати якості шуби.

Суд не застосував положення ст.216 ЦК України - не вирішив питання щодо повернення відповідачу шуби, що була предметом договору купівлі-продажу від 29.01.2016 року.

Суд, в порушення вимог ст.ст.203, 215 ЦК України, не зазначив підстави недійсності правочину в момент його вчинення.

Визнаючи договір купівлі-продажу шуби недійсним, суд застосував норми - ст.ст.212, 214 ЦК України, які не поширюються на ці правовідносини.

Тому просить скасувати заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05.08.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, про захист прав споживачів та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась? надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши що він заперечує проти скасування заочного рішення суду, тому що відповідачці було відомо про винесення рішення, вона неодноразово надсилала заперечення проти позову.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи 30 березня 2016 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист прав споживачів та справа призначена до попереднього розгляду на 8 квітня 2016 року, 13-00 годину, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08 квітня 2016 року вказана цивільна справа призначена до судового розгляду на 15 квітня 2016 року, 10-00 годину, про що було повідомлено відповідача по справі рекомендованим листом.

15 квітня 2016 року цивільна справа не розглядалась, у звязку з відрядженням судді з 11 квітня 2016 року по 15 квітня 2016 року.

18 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомленою про день та час судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.48).

18 квітня 2016 року та 19 квітня 2016 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшли заяви, в яких вона просить розгляд справи відкласти та повідомити її належним чином про дату судового засідання.

18 квітня 2016 року, 29 квітня 2016 року на адресу відповідача ОСОБА_1 м. Одеса, вул. 15 лінія 6 ст. Люстдорфської дороги,13, неодноразово повторно були направлені: копія позовної заяви з додатками до неї, копія ухвали про відкриття провадження по справі, про призначення справи до судового розгляду, повістка про виклик до суду.

29 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомленою про день та час судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.49).

16 травня 2016 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Демидової В.К.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2016 року у задавлені заяви ОСОБА_1 про відвід судді Демидової В.К. , відмовлено.

20 липня 2016 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомленою про день та час судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.83).

20 липня 2016 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких вона позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

05 серпня 2016 року відповідач ОСОБА_1 в судове засідання знову не зявилась по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомленою про день та час судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.99).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є повідомлення про одержання судових повісток, доказів про те, що відповідач з поважних причин не зявилася до судового засідання ОСОБА_1 , суду не надано.

В звязку з чим, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016 року ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист прав споживачів, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.231 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016 року залишити без задоволення.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 серпня 2016 року ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про захист прав споживачів може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя ОСОБА_5