Справа № 505/1943/17
Провадження 2-о/505/117/2017
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"02" серпня 2017 р. Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Нікітішин В. П., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-
Заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає в м. Подільську Одеської області, звернувся 31.07.2017 року до суду з заявою, та просить встановити юридичний факт участі його в період з 09.08.1971 року по 09.02.1972 року під час проходження строкової військової служби у бойових діях та їх забезпеченні.
Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, встановлено наступне.
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 234 ч.1 ЦПК України).
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового навчального закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Переліки таких держав та періодів бойових дій на їх території затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 та від 05 серпня 1994 року № 530.
Аналогічні положення щодо визнання учасниками бойових дій містяться також в п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16 участь громадян, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту) визначається комісіями, що створюються у міністерствах і відомствах, які направляли своїх працівників на роботу в держави, де в цей період велися бойові дії. Якщо працівників направляли на роботу міністерства, відомства колишнього Союзу РСР, а також Української РСР, що згодом були ліквідовані або реорганізовані, комісії створюються у міністерствах, відомствах України, у віданні яких перебувають чи перебували підприємства, установи та організації, з яких відряджалися зазначені працівники.
Порядок діяльності комісії регулюється Положенням про комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 1995 року № 16.
Відповідно до п. 3 зазначеного Положення комісія зобов`язана приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; розглядати заяви громадян, що надійшли до Комісії, у тримісячний термін; видавати довідки за зразком згідно з додатком.
Визначений законодавством порядок встановлення факту участі у бойових діях та виконання бойових завдань, виключає можливість встановлення цього факту в судовому порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Позивачу роз`яснюється його право на звернення до суду з відповідним позовом щодо оскарження дій та рішень комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.2 п.1 ст. 122 ЦПК України, суд,-
Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.