Справа № 132/3096/15-ц Провадження № 22-ц/772/1777/2017Головуючий в суді першої інстанції Павленко І. В.
Категорія 47Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника апелянта, позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача Корделівської сільської ради Ка-линівського району Вінницької області Герасімової В.Р., розглянувши у відкри-тому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Корделівської

сільської ради Калинівського району Вінницької області про відновлен-

ня межі, визнання протиправним, скасування р ішення Корделівської

сільської ради Калинівського району Вінницької області,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, його представ-ника ОСОБА_3 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

09 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся в Калинівський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_6, Корделівської сільської ра-ди Калинівського району Вінницької області про відновлення межі, визнання протиправним, скасування рішення Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що 15 серпня 1997 року Корделівська сільська рада 22 скликання Калинівського району Вінницької області на пленарному засіданні 12 сесії прийняла рішення про передачу безкоштовно в його приватну власність земель-ної ділянки площею 0,31 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1. З того часу технічна до-кументація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки не виго-товлялася. У 2015 році з таким питанням позивач звернувся до сільської ради і йому стало відомо, що згідно протоколу від 07 квітня 1980 року № 2 збори уповноважених колгоспу «Україна» с. Комунарівка вирішили зробити зміни в шнуровій книзі колгоспу по Корделівці ОСОБА_2 - 0,37 га. Фактичний роз-мір використовуваної позивачем земельної ділянки відповідно до проведених землеміром замірів становить 0,35 га. Не погоджуючись з рішенням сільської ради від 1997 року про передачу у власність лише 0,31 га земельної ділянки, ОСОБА_2 звернувся в орган місцевого самоврядування з метою встановлен-ня межі між його земельною ділянкою та сусідньою, якою користується відпо-відач ОСОБА_6, оскільки вважає, що остання поступово заходить за межу на його земельну ділянку. Однак, позитивного вирішення це питання не знайшло, у відповіді сільська рада відмовилася встановлювати межу.

Крім того, згідно земельно-шнурових книг по Корделівській сільській раді за 1980-1982 роки за позивачем рахується земельна ділянка площею 0,31 га, хо-ча в погосподарських книгах сільської ради за 1964-1979 роки вона значиться площею 0,37 га. Стверджуючи про переміщення ОСОБА_6 межі на 2 мет-ри в глиб його території, ОСОБА_2 просив суд визнати протиправним рішен-ня Корделівської сільської ради від 15 серпня 1997 року про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,31 га та скасувати його, зобов'язати ОСОБА_6 усунути перешкоди йому у користуванні земельною ділянкою площею 0,37 га по АДРЕСА_1. За викладених обставин ОСОБА_2 звернувся в суд з да-ним позовом ( т. 1, а. с. 2-3, 178-185 ).

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, стягнуто на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_2 4242,40 гривні витрат з оплати правової допо-моги ( т. 1, а. с. 233-244 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, позивач ОСОБА_2, йо-го представник ОСОБА_3 оскаржують його в апеляційному порядку, про-сять дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову ( т. 2, а. с. 1-13 ). Апелянти вважають оскаржуване рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за не повно з'ясо-ваних усіх фактичних обставин справи. За твердженням апелянтів суд не надав належної оцінки доказам у справі, не сприяв повному, об'єктивному, неупере-дженому вирішенню спору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізу-вавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Суд встановив, що згідно довідки виконавчого комітету Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 10 лютого 2015 ро-ку № 439 у погосподарських книгах сільської ради станом на 1974 рік в домо-господарстві ОСОБА_7 ( матері позивача ) по АДРЕСА_1 рахувалася присадибна земельна ділянка площею 0,37 га; в господарстві ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 землі не рахувалося. Станом на 1981 рік в домогосподарстві ОСОБА_2 уже рахувалося 0,31 га землі. З архівного ви-тягу з протоколу № 2 зборів уповноважених колгоспу «Україна» с. Комунарівка від 07 квітня 1980 року вбачається, що було вирішено внести зміни в шнурову книгу колгоспу по Корделівці, зокрема, стосовно ОСОБА_2 - 0,37 га. Рішен-ням 12 сесії Корделівської сільської ради 22 скликання від 15 серпня 1997 року «Про передачу землі громадянам в приватну власність» відповідно наданої зая-ви у приватну власність ОСОБА_2 безоплатно передана земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських спо-руд, 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що в різні періоди 1980-1982 років за ОСОБА_2 рахувалася земельна ділянка площею 0,31 га. З копії земельно-шнурової книги слідує, що за ОСОБА_6 рахується земельна ділянка площею 0,15 га, в тому числі 0,14 га ріллі, 0,01 га під забудовою; за ОСОБА_2 - 0,37 га, в тому числі 0,34 га ріллі, 0,01 га під забудовою, 0,02 га під садом ( т.1, а. с. 139 ).

Керуючись статтями 20, 317, 319, 373 ЦК України, статтями 90, 103, 106, 107, 125, 126, 152 ЗК України, суд зазначив, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням зе-мельної ділянки. Одним із способів захисту права власника земельної ділянки є усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

Суд першої інстанції підкреслив, що на земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в с. Корделівка, відповідно по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 наявна окрема документація із землеустрою, але право власності в розумінні статей 125, 126 ЗК України в реєстрі речових прав не за-реєстроване. Документами, що підтверджують площі, розташування цих зе-мельних ділянок, є згадувані рішення Корделівської сільської ради, записи в зе-мельно-шнуровій книзі та погосподарських книгах, однак у них відсутні відо-мості про зовнішні розміри, конфігурацію земельних ділянок сторін у справі, будь-яких інших відомостей щодо предмету спору суду не представлено. У сто-рін по справі відсутні правовстановлюючі документи на використовувані ними земельні ділянки.

Висновком експерта за результатами проведеної судової земельно-техніч-ної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 07 жовтня 2016 року № 1440/16-21 встановлено, що немає накладення фактичних меж земельних діля-нок сторін у справі, чи є накладення їх відповідно до правовстановлюючих до-кументів встановити не представляється за можливе. Фактичні площі земель-них ділянок становлять: ОСОБА_2 менше на 0,0201 га від 0,37 га, ОСОБА_6 на 0,0390 га більше від 0,15 га.

В матеріалах справи містяться відповіді на звернення ОСОБА_2 посадо-вих осіб Калинівської райдержадміністрації, Корделівської сільської ради, від-ділу Держземагенства у Калинівському районі з приводу самовільного встанов-лення ним огорожі по земельній ділянці ОСОБА_6 на відстані 2 м від межі, що є у плані, та пропозицією прибрати дану огорожу, звернутися в Корделівсь-ку сільську раду для затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж своєї земельної ділянки площею 0,3508 га, однак позивач такі пропозиції залишає без уваги ( т. 1, а. с. 8, 11, 33 ).

Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земель-ною ділянкою, визнання недійсним запису в погосподарській книзі за 1980-1982 роки стосовно розміру його земельної ділянки у 0,31 га, є безпідставними. Беручи до уваги фактичні дані площ земельних ділянок сторін у справі, суд за-значив, що вони дещо не співпадають із записаними в погосподарських книгах. Проте точних площ земельних ділянок згідно погосподарських книг не має жодна із спірних сторін, доказів про захоплення ОСОБА_6 частини зе-мельної ділянки позивача не здобуто. Натомість межа між земельними ділянка-ми цих сусідів відповідає картографічним матеріалам 1960 року.

Керуючись нормами статей 3, 11, 15 ЦПК України, суд першої інстанції під-креслив таку засаду цивільного цивільного судочинства, як змагальність. Судо-вому захистові підлягає цивільне порушене, невизнане або оспорюване право, свободи, інтереси.

Отже, відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що позивач не підтвердив допустимими, належними доказами пра-вомірне користування земельною ділянкою площею саме 0,37 га, відтак є недо-веденими вимоги позивача стосовно порушення його прав оспорюваним рішен-ням органу місцевого самоврядування, діями чи бездіяльністю його посадових осіб та відповідачки ОСОБА_6.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 18 травня 2017 року, слід погодитися, оскільки вони є вірними, об'єктивни-ми, справедливими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Оскаржуючи судове рішення, позивач, його представник викладають у скар-зі обставини, які, на їхню думку, доводять заявлені в суд вимоги, є достатніми для визначення розміру присадибної земельної ділянки позивача площею саме 0,37 га. Зазначають про випадкову власну обізнаність щодо прийняття Корде-лівською сільською радою рішення у 1997 році про безкоштовну передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,31 га., вважають дії поса-дових осіб сільської ради та сусідки ОСОБА_6 незаконними, такими, що позбавили позивача права користування землею розміром 0,37 га, носять харак-тер службового підроблення шляхом внесення недостовірних змін щодо об'єкта господарства.

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, вони є недостатніми, не обгрунтованими, хибними, тому не можуть слугувати підставою для задово-лення вимоги про скасування законного судового рішення від 18 травня 2017 року.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 303 ЦПК України та роз'яснень, ви-кладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апе-ляційному порядку», перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предме-та доказування; чи підтверджені обставини ( факти ), якими мотивовано рішен-ня, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосова-но норми матеріального й процесуального права, досліджувати докази, які су-дом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, непо-дання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Розглядом даної справи в апеляційному порядку встановлено, що оскаржу-ване ОСОБА_2 судове рішення є вмотивованим та справедливим по відно-шенню до обох сторін у справі. Апелянти не наводять у своїй скарзі належних і допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Зокрема, обгрунтовуючи доводи скарги, апелянти підкреслюють неможли-вість встановити наявність чи відсутність накладення фактичних меж земель-них ділянок сторін у справі. Разом з тим, у дослідницькій частині експертного висновку в цій частині чітко вказано, що у зв'язку з відсутністю у сторін по справі правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які є об'єктом до-слідження ( статті 125, 126 ЗК України ) та відсутністю зовнішніх розмірів по периметру, конфігурації земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у представлених на дослідження документах ( рішеннях Корделівської сільської ради, копіях із земельно-шнурової та погосподарської книг ) не можливо вста-новити чи є накладення фактичних меж цих земельних ділянок відповідно до меж, визначених правовстановлюючими документами на земельні ділянки. Ви-копіювання з плану с. Корделівка станом на 1960 рік із зазначенням земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,37 га, на яке посилаються апелянти, оцінене експертом як таке, що через відсутність зовнішніх розмірів по периметру зе-мельних ділянок виготовлене без прив'язки до Державної системи координат 1963 року в масштабі 1:2000. Фактичні площі та конфігурація земельних діля-нок сторін у справі не відповідають площам та конфігурації земельних ділянок, зазначеним у графічних матеріалах Корделівської сільської ради, а саме вико-піюванню з плану села станом на 1960 рік.

Стосовно прийняття Корделівською сільською радою 15 серпня 1997 року рішення про передачу у власність ОСОБА_2 присадибної земельної ділянки площею 0,37 га, то слід мати на увазі, що такі рішення приймалися виключно за зверненням громадян, на підставі поданих заяв, про що в рішенні конкретно за-значено. Тому твердження апелянтів про прийняття цього рішення без їх відо-ма, відповідного звернення до сільської ради підлягає критичній оцінці.

Суд першої інстанції не помилився, вирішуючи у відповідності з нормами статті 88 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», питан-ня розподілу судових витрат у справі, врахував, що інтереси ОСОБА_6 представляла та захищала адвокат ОСОБА_8, витрати з правової допомоги доведені належним чином ( т. 1, а. с. 194-195 ). Більше того, вони є співмірними з витратами на правову допомогу, понесеними позивачем згідно доданих ним до справи документів з цього приводу.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив правовід-носини, що склалися між сторонами у справі, не помилився у застосуванні тих норм матеріального права, що регулюють ці правовідносини; суд не порушив норм процесуального права.

Частина третя статті 10, частини 1, 2 статті 11 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на під-ставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, його представника ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: