Справа № 175/1815/17
Провадження № 2/175/753/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

за участю секретаря Перепелиці Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності право власності на нежилий будинок - Універсам № 16 (літера Б), загальною площею 820,4 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, у рахунок погашення заборгованості та на житловий будинок № 44 по вул. Шосейній в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Причину неявки у судове засідання суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України).

Загальні способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України, а права власності - главою 29 цього Кодексу. При виборі способу захисту цивільного права необхідно врахувати специфіку права та характер його порушення. Захист права судом відбувається з урахуванням установлених законом меж здійснення суб'єктивного права на захист і компетенції суду.

Судом встановлено, 19 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей.

Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач (позичальник) отримав у позивача борг 8000000 (вісім мільйонів) гривень, зобов'язанням повернути вказану суму грошових коштів у визначений договором строк, а саме - до 19 квітня 2016 року. У разі неповернення позики у вказаний термін, відповідач (позичальник) у термін до 19 липня 2016 року зобов'язався переоформити на позивача право власності на нежилий будинок - Універсам № 16 (літера Б) загальною площею 820,4 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1.

У встановлений договором строк - гроші відповідачем повернуті не були. Позивач неодноразово звертався в усній та письмовій формі до відповідача, але до теперішнього часу дії, передбачені договором, не виконані.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, включаючи майновий спір.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначенні родовими познаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовий формі, якщо його сума не менше як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може також бути представлена розписка позичальника укладена відповідно до діючого законодавства.

Разом з тим у ст. 1049 ЦК України вказано, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлено договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовується.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу, у першій частині якого сказано, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Частина 2 ст. 625 ЦК України вимагає - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо у договорі не вказані інші розміри процентів.

Повертаючись до частини 1 ст. 1049 ЦК Украйни, у якій обговорено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, або речі, визначенні родовими ознаками у такій самій кількості такого самого роду і такої самої якості) - суд може розглянути питання про часткову або повну передачу майна, яке зареєстровано та є власним майном боржника.

Договором купівлі-продажу від 23.04.2015 року №759 відповідач є покупцем, а ПАТ «Універсам 16» - є продавцем, ОСОБА_2 купив об'єкт нерухомості: нежилий будинок - Універсам № 16 (літери А і Б), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру №36711167 від 23.04.2015 року та акту прийому-передачі технічної документації.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.05.2015 року № 994 позивач є покупцем, а відповідач - є продавцем, ОСОБА_1 купив частку (76/100) об'єкту нерухомості: нежилий будинок - Універсам № 16 (літера А) за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру № 37585414 від 15.05.2015 року.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до чинного законодавства Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин позовні вимоги у частині визнання права власності на нежилий будинок - Універсам № 16 (літера Б), який розташований за адресою: м. Київ. вул. Григоровича-Барського, 1, у рахунок погашення боргу, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання за ним права власності на житловий будинок № 44 по вулиці Шосейній у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині.

Відповідно ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 8000,00 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку нерухомого майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на нежилий будинок - Універсам № 16 (літера Б), загальною площею 820,4 кв.м, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 1, у рахунок погашення заборгованості та внести відповідні данні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності.

У задоволенні в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Л. Воздвиженський