Справа № 324/1191/17
Провадження № 2-о/324/68/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Каретник Ю.М.

при секретарі Савченко Н,В.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника заявниці ОСОБА_2,

свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Пологівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області у порядку ст.257-1 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території її чоловіка ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що вона з чоловіком були зареєстровані та проживали у АДРЕСА_1, яке на даний час є непідконтрольною українській владі територією. Тимчасово, у зв'язку з проведенням АТО вони з чоловіком проживали у АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи у м. Харцизьку Донецької області, чоловік заявниці помер. Його поховали за місцем смерті. Для отримання свідоцтва про смерть державного зразка заявниця зверталася до Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що документи про його смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду із вказаною заявою з метою отримання свідоцтва про смерть чоловіка та здійснення своїх прав, які породжує даний факт, оскільки іншого шляху законодавством не передбачено.

У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали у повному обсязі і просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка про вручення судової повістки, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив справу вирішити відповідно до вимог чинного законодавства.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що він особисто знав померлого ОСОБА_5 Він підтвердив факт того, що ОСОБА_5 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харцизьку Донецької області внаслідок хвороби і був похований 14 липня 2017 року на кладовищі м. Харцизька, а також вказав, що він особисто був присутній під час поховання ОСОБА_5

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що вона добре знає родину ОСОБА_5 вже більше 40 років. Вона підтвердила факт того, що ОСОБА_5 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у себе вдома у м. Харцизьку Донецької області внаслідок тривалої хвороби і був похований 14 липня 2017 року на кладовищі м.Харцизька, а також вказала, що вона особисто була присутня під час поховання ОСОБА_5

На підставі ч.1 ст.197 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснюється повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника і свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Особами, які беруть участь у справі, не заперечується, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с. Сопич Червоного району Сумської області, Україна, є чоловіком ОСОБА_1, на підтвердження чого до суду надано копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 04 березня 1967 року.

У копії довідки про причину смерті, яка видана «Центральною міською лікарнею м. Харцизька, ДНР», не підпорядкованою закладам охорони здоров'я України, від 14 липня 2017 року № 303 зазначено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Аналогічні відомості містяться також і у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14 липня 2017 року, виданого так званим «Харцизьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки».

15 серпня 2017 року заявниця звернулася до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_5, проте у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено, оскільки нею було надано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено і м. Харцизьк Донецької області, на території якого ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 Тому згідно з п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», даний населений пункт відноситься до тих населених пунктів, які визнано тимчасово окупованими територіями.

Відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року №247/7 та від 17.06.2014 року № 935/5 всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово окупованих територій у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись там. Тому всі акти та документи, видані органами, не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались, з 01.12.2014 року вважаються недійсними.

Із пояснень заявниці, її представника та свідків, а також із наданої до суду копії паспорта померлого та фотокарток місця поховання судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харцизьку Донецької області помер громадянин України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с. Сопич Червоного району Сумської області, Україна. Довідка про причину смерті від 14 липня 2017 року № 303 та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 14 липня 2017 року, видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Тобто для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_5 існують об'єктивні перешкоди.

З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть та здійснити її права, пов'язані із встановленням даного факту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 212 - 215, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Пологівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити повністю.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Сопич Червоного району Сумської області, Україна, і помер у місті Харцизьку Донецької області, Україна, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: