Провадження 2/200/3238/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22лютого 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Женеску Е.В.

секретаря судового засідання Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитнимизобовязаннями, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «ОТП Факториг Україна» звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яким просили стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року та за кредитним договором № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року в розмірі 1 026 698,84 гривні, а також судові витрати по справі в сумі 3654,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 06.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_3 Валерійовичембуло укладено кредитний договір № ML-300/0164/2007, також був укладений кредитний договір № ML-300/2030/2006 відповідно до кредитного договору № ML-300/0164/2007 банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 67 330,00 доларів США, зі сплатою процентів у вигляді плаваючої процентної ставки у розмірі 4 % річних + FIDR, а також відповідно до кредитного договору № ML-300/2030/2006 банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 89 690,00 доларів США, зі сплатою процентів у вигляді плаваючої процентної ставки у розмірі 4 % річних + FIDR. Позивач зазначає, що зі своєї сторони ним виконані всі умови підписаного договору, банк надав відповідачу кредитні кошти, а ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязався, за умовами договору, забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків за користування кредитом. Однак, Відповідач ОСОБА_3 не виконав умови договору в частині виплати періодичних платежів на погашення кредиту, у звязку з чим, станом на 18.09.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними договорами в сумі 1 026 698,84 гривень.

Крім того, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-300/0164/2007 від 06.04.2007 року, яким остання поручилася за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором№ ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року, також між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-300/1377/2006 від 07.09.2006 року, за яким останняпоручилася за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року у звязку з чим зазначену суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь банку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, будучі повідомленими належним чином, причина неявки суду не відома. В своїх письмових запереченнях посилалися на пропуск позивачем строків позовної давності, які встановлені тривалістю у три роки.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилалася на розяснення п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до положень якої, укладений між ним і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договір поруки припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У письмових запереченнях посилалась на те, щоузобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Так, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було відомо про заборгованість по договорам№ ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року та за кредитним договором № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року, про що свідчить досудова вимога до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.12.2008 року, від 06.03.2009 року, від 21.05.2010 року. Крім того, останній платіж він здійсниву грудні 2011 року. На думку відповідача, позивач вже скористався своїм правом, предявивши досудові вимоги щодо дострокового погашення заборгованості по договору № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року та за кредитним договором № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року, а тому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повинен був звернутися до суду на протязі трьох років з дня останнього чергового платежу та направлення досудових вимог, а звернувся з позовом у серпні 2015 році, тобто після спливу строків позовної давності. В задоволенні позовних вимог просила відмовити посилаючись на практику Верховного Суду України.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копії кредитного договору № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року та кредитного договору № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року, Частина № 2 Кредитного договору № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року та договору № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року, відповідно до яких банк зобовязався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 67 330,00 доларів США, зі сплатою процентів у вигляді плаваючої процентної ставки у розмірі 4 % річних + FIDR, також відповідно до кредитного договору № ML-300/2030/2006 банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 89 690,00 доларів США, зі сплатою процентів у вигляді плаваючої процентної ставки у розмірі 4 % річних + FIDR

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, 06.04.2007 року відповідно до кредитного договору № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року, отримав кредит в сумі 67 330,00 доларів США, також ОСОБА_1, 07.09.2006 року відповідно до кредитного договору № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року, отримав кредит в сумі 89 690,00 доларів США.

В цей же день між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-300/0164/2007 від 06.04.2007 року, яким останній поручився за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року, також між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-300/1377/2006 від 07.09.2006 року, яким останній поручився за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення, невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Судом встановлено, що сторони визначили як строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за кредитами та процентами за користування ними (пункт 7.3 частини другої кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту № ML-300/0164/2007до 06 квітня 2017 року (пункт 2 частини першої кредитного договору), а по кредитному договору № ML-300/2030/2006 до 07 вересня 2028 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісячно, у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, а також строки сплати процентів за користування кредитом - щомісячно, одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, визначений графіком повернення кредиту та сплати процентів (пункт 4 частини першої кредитного договору та пункти 1.5.1 і 1.5.1.1 частини другої кредитного договору).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦКУкраїни).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як зазначалося вище, згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити неустойку за порушення строківповернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином,ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватися позичальником щомісячно рівними частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Проте у зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору № ML-300/0164/2007 від 06.04.2007 року та умов кредитного договору № ML-300/2030/2006 від 07.09.2006 року щодо повернення кредиту банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитними договорами, надіславши їм письмові вимоги від 24.12.2008 року, від 06.03.2009 року, від 21.05.2010 року про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги.

Якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК Українизмінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя, протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Тобто, пред'явивши вимогу до боржника і поручителя про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування та пені, кредитор змінив строк виконання зобов'язання, тому змінився і строк звернення до суду. Аналогічна позиція висловлена і в Постанові Судової палати у цивільних справах від 09.11.2016 року у справі № 6-2251цс16.

Доказів того, що вказаний строк переривався, позивачем у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суду надано не було, а відтак ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним позовом як до боржника, так і до поручителя з пропуском строку позовної давності і в задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 203, 215, 526, 524, 1054, 529 ЦК України, ст. 5, п. 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212 215, 217,223, 224 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями в розмірі 1 026 698,84 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в десятиденний термін після його проголошення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Е.В.Женеску