Справа № 405/779/13- ц
УХВАЛА

"09" серпня 2017 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поворот виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась в суд із заявою про поворот виконання рішення суду, в якій просить в порядку повороту виконання рішення суду стягнути з ОСОБА_5 на її користь 29 551,50 грн. стягнутих з неї у зв»язку з примусовим виконанням рішення апеляційного суду Кіровоградської області; стягнути на її користь з ОСОБА_5 суму боргу з урахуванням індексу інфляції з 2015 року 18 794,8 грн.; стягнути понесені судові витрати по справі в тому числі кошти за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Заяву обґрунтовує тим, що Ленінським районним судом м. Кіровограда розглядалася цивільна справа № 405/779/13-ц (№ 2/405/166/13) за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою.

10.04.2013 року Ленінський районний суд м. Кіровограда частково задовольнив позовні вимоги щодо виділу в натурі житлових приміщень, господарських споруд, земельної ділянки та відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення грошової компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6

24.12.2014року апеляційний суд Кіровоградської області ухвалив рішення по цивільній справі № 22-ц/781/2858/14, яким скасував рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2013 року в частині відмови у стягненні з неї на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 грошової компенсації в розмірі 34 141 грн. за 9/100 частки в домоволодінні по вул. Олександрійська, 32/170 м. Кіровограда. Частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, а саме стягнув з неї на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за частку в домоволодіння в розмірі 26 373 грн. та судовий збір в сумі 434,37 грн., а всього 26 807,73 грн.

За заявою ОСОБА_5, на підставі виконавчого листа № 405/779/13-ц 2/405/166/13, виданого 20.01.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, Ленінським відділом ДВС Кіровоградського міського управління юстиції 06.02.2015 року було відкрито виконавче провадження № 46388607. В примусовому порядку з неї на користь ОСОБА_5Є стягнуто грошові кошти в розмірі 29 551,50 грн., з яких: 26 807,73 грн. за судовим рішенням (26 373 грн. - компенсація за частку в домоволодінні по вул. Олександрійська, 32/170 в м. Кіровограді; 434.73 грн. - судовий збір); 2 680,77 грн. виконавчого збору, 63 грн. на проведення виконавчих дій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року скасовано рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 року та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 21.12.2015року Ленінський районний суд м. Кіровограда у задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до неї про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації - відмовив повністю. 01.03.2016року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилила та залишила без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2015 року. 01.03.2016року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою відхилив касаційну скаргу ОСОБА_5, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2015року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01.03.2016року залишив без змін.

Посилаючись на вимоги ст. 381 ЦПК України зазначає, що кошти в сумі 29 551,50 грн., стягнуті з неї в примусовому порядку на користь ОСОБА_5 підлягають поверненню. Вважає, що в результаті наполегливих дій саме ОСОБА_5 з неї в примусовому порядку були стягнуті в 2015 році ці кошти. З 2015 року стягнуті кошти, якими користувалася ОСОБА_5, знецінилися, відповідно індексу інфляції в України, виходячи із змісту ст. 625 ЦК України, та врахуванням наданого розрахунку просить стягнути інфляційні кошти в сумі 18 794,80 грн.

Крім того, при розгляді справи суд апеляційної інстанції 24.12.2014 року ухвалив рішення не на її користь, відповідно судові витрати їй не повернуто, а тому відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України їй мають бути присуджені судом судові витрати судовий збір за подання зустрічного позову, за проведення експертизи, забезпечення позову та інше.

Посилаючись на вказані обставини, просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просили її задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що отримала кошти в сумі 26 807,73 грн. і не заперечує їх повернути

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов»язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Відповідно до вимог ст. 380 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Кіровограда розглядалася цивільна справа № 405/779/13-ц (№ 2/405/166/13) за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою.

10.04.2013 року Ленінський районний суд м. Кіровограда частково задовольнив позовні вимоги щодо виділу в натурі житлових приміщень, господарських споруд, земельної ділянки та відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення грошової компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

24.12.2014року апеляційний суд Кіровоградської області ухвалив рішення по цивільній справі № 22-ц/781/2858/14, яким скасував рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2013 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 грошової компенсації в розмірі 34 141 грн. за 9/100 частки в домоволодінні по вул. Олександрійська, 32/170 м. Кіровограда. Частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5, а саме стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за частку в домоволодіння в розмірі 26 373 грн. та судовий збір в сумі 434,37 грн., а всього 26 807,73 грн.

За заявою ОСОБА_5, на підставі виконавчого листа № 405/779/13-ц 2/405/166/13, виданого 20.01.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, Ленінським відділом ДВС Кіровоградського міського управління юстиції 06.02.2015 року було відкрито виконавче провадження № 46388607. В примусовому порядку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5Є стягнуто грошові кошти в розмірі 29 551,50 грн., з яких: 26 807,73 грн. за судовим рішенням (26 373 грн. - компенсація за частку в домоволодінні по вул. Олександрійська, 32/170 в м. Кіровограді; 434.73 грн. - судовий збір); 2 680,77 грн. виконавчого збору, 63 грн. на проведення виконавчих дій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року скасовано рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 року та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 21.12.2015року Ленінський районний суд м. Кіровограда у задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації - відмовив повністю. 01.03.2016року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилила та залишила без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2015 року. 01.03.2016року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою відхилив касаційну скаргу ОСОБА_5, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2015року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01.03.2016року залишив без змін.

Відповідно до виконавчого листа № 405/779/13-ц провадження 2/405/166/13 (а.с. 36 том 3 справи) щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошової компенсації за частку домоволодіння по вулиці Олександрійська, 32/170 в м. Кіровограді в сумі 26 373 грн. та судових витрат в сумі 434,73 грн. встановлено, що вказаний виконавчий документ виконано провадження закрито на підставі п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв»язку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене. Суд приходить до висновку, що в порядку повороту виконання рішення суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 мають бути стягнуті дані кошти.

Відповідно до норм статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття регулює правові наслідки порушення зобов»язання. В даному випадку судом вирішується питання про поворот виконання рішення суду, тобто повернення відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням, а не грошового зобов»язання, тому суд приходить до висновку, що нарахування інфляційних коштів є безпідставним і в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положеннями статті 220 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, питання щодо стягнення на користь заявника понесених судових витрат по справі, а втому числі і коштів на проведення судової будівельно-технічної експертизи має бути вирішено судом, який виносив рішення додатковим рішенням, заявник не позбавлена права звернутись в суд з відповідною заявою, а тому і в цій частині вимоги заяви задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 380, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в порядку повороту виконання рішення суду 26 807,73 грн.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п»яти днів.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко