Справа № 755/4273/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2; після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1; витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, покласти на ОСОБА_2

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 03 червня 2006 року був укладений шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька - ОСОБА_3 Їхнє подружнє життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя, розуміння сімейних цінностей, що в результаті віддалило їх один від одного та стало причиною втрати почуття любові, підтримки та поваги. Ними неодноразово обговорювались можливості збереження шлюбу, оскільки бажання розлучитися виникало ще раніше, однак з огляду на те, що поведінка та погляди відповідача на сім'ю не змінились, вона прийняла остаточне рішення про розірвання шлюбу. З січня 2017 року вони з дитиною проживають окремо. Відповідно спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені.

В судовому засіданні 26 травня 2017 року позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що прожила з відповідачем разом 10 років, однак їх стосунки погіршувалися і вона вирішала розірвати шлюб. З січня 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків.

Представник позивача в судовому засіданні 26 травня 2017 року позов підтримала.

Відповідач в судовому засіданні 26 травня 2017 року позов не визнав, пояснив, що дійсно між ним та позивачем виникали непорозуміння та сварки. Він кохає свою дружину та просить надати їм час на примирення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї 03 червня 2006 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 869 (а.с. 4).

Сторони від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

У відповідності до ст. 111 Сімейного кодексу України, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надавався строк на примирення терміном в два місяці.

В судове засідання 27 липня 2017 року позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, свою думку щодо розірвання шлюбу, після надання судом строку на примирення, вона не змінила і подальшого життя з відповідачем не бажає, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання 27 липня 2017 року не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд цивільну справу розглядати без його участі, позов не визнає, проти його задоволення заперечує.

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з січня 2017 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Крім того, статтею 5 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 22 листопада 1984 року № 7 зі змінами, внесеними Протоколом № 11, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що шлюб виражає вільну форму взаємин між жінкою та чоловіком, характеризується на вільній згоді, як у вступ у шлюбі, так і в питанні розірвання шлюбу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді, як чоловіка, так і жінки, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень, які були сплачені позивачем при зверненні до суду з даними позовом.

Керуючись ст. ст. 36, 51, 104, 105, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України ст.ст. ст.ст. 10, 3, 4, 10, 11, 15, 57, 59-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї 03 червня 2006 року (актовий запис № 869) - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище дружини, змінивши його з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», прізвище чоловіка залишити «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: