Справа № 358/788/16-ц Головуючий у І інстанції Тітов М. Б.
Провадження № 22-ц/780/2219/17 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 20.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

20 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мережко М.В.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нива-Синиця» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Нива-Синиця», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області та відділ державної реєстрації Богуславської районної державної адміністрації Київської області, про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,190 га, що розташована на території Синицької сільської Ради Богуславського району Київської області, який укладений 18 вересня 2014 року між ним та ПП «Нива-Синиця» за № 131, та скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником зазначеної земельної ділянки, та 27 листопада 2012 року уклав договір оренди землі із ПП «Нива-Синиця», який не було зареєстровано в управлінні Держкомзему у Богуславському районі.

27 травня 2015 року він звернувся до відповідача ПП «Нива-Синиця» з вимогою про повернення земельної ділянки, після чого 19 червня 2015 року отримав відповідь, в якій містилася інформація про те, що 18 вересня 2014 року між ним та ПП «Нива-Синиця» було укладено новий договір оренди землі, який було зареєстровано 06 жовтня 2014 року Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області, однак вказує, що цього договору він не укладав та не підписував.

Після цього за його заявою було відкрито кримінальне провадження по факту підробки документів та було проведено почеркознавчу експертизу, згідно висновків якої підписи від імені ОСОБА_2 в графі «орендодавець» в договорі оренди землі №131 від 18 вересня 2014 року виконано не ним, а іншою особою.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року позов було задоволено, визнано недійним оскаржуваний договір оренди землі та скасовано його державну реєстрацію, а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник ПП «Нива-Синиця» подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржуваний правочин ОСОБА_2 не укладався і позивач не дає своєї згоди щодо використання відповідачем його земельної ділянки, то вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,190 га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0033, яка розташована на території Синицької сільської ради Богуславського району Київської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ №069615, виданого Синицькою сільською радою Богуславського району Київської області 10 лютого 2003 року (а. с. 9).

27 листопада 2012 року позивач уклав договір оренди землі із ПП «Нива-Синиця» зі строком дії на п'ять років (а. с. 11).

18 вересня 2014 року уповноважена особа ПП «Нива-Синиця» склала три примірники договору оренди вищевказаної земельної ділянки, зазначивши орендодавцем ОСОБА_2 Даний договір оренди землі був зареєстрований 06 жовтня 2014 року (номер запису - 7291772) Реєстраційною службою Богуславського районного управління юстиції Київської області (а. с. 15).

Згідно висновку експерта №19/4-05//544 від 28 грудня 2016 року підписи від імені ОСОБА_2 в графах «Орендодавець» в трьох примірниках договору оренди землі за №131 від 18 вересня 2014 року - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою (а. с. 99-104).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що оскільки позивач не укладав оскаржуваний договір оренди земельної ділянки та не бажає надавати її у користування відповідача, то цей договір підлягає визнанню недійсним.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, через що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нива-Синиця» відхилити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: