Провадження № 2/752/2346/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.08.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Марченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого просила стягнути з СТ «Іллічівське» пеню за несвоєчасне виконання зобов»язань і виплату страхового відшкодування в розмірі 139 гривень 21 копійка, а також стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4500 гривень, що становить різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та сумою, витраченою позивачем на відновлення пошкодженого транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2016 р. о 09 год 00 хв по вул.Харківське шосе в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, та автомобілем «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва від 20.05.2016 р. винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ОСОБА_2

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», куди він своєчасно звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування та надав документи для здійснення виплат.

Страхова компанія з порушенням строку виплати страхового відшкодування, визначеного Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» частинами виплатила страхове відшкодування в розмірі 16834,04 гривні

В зв»язку з порушенням строку виплати страхового відшкодування позивач на підставі положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» пеню в розмірі 139,21 гривня.

Також, посилаючись на положення ст..1194 ЦК України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 різницю між сумою страхового відшкодування та реальною вартістю відновлювального ремонту траспнортного засобу «Део Нексія» д.н. НОМЕР_3, визначеною в акті виконаних робіт № ТКЗН001177 від 25.08.2016р., Акті виконаних робіт № ТКЗН 001449 від 25.08.2016 р., а також просить стягнути грошові кошти в розмірі 500 гривень, які витрачені на придбання комплекту дефлекторів вітрових потоків, оскільки один із дефлекторів підлягав заміні, однак їх можна придбати лише в комплекті. Зазначені витрати є додатковими, пов»язаними з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а тому на думку позивача, підлягають відшкодуванню відповідачем.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав матеріальних збитків, і Страховою компанією відшкодовано лише частина завданої шкоди. Також представник позивача зазначив, що звернення з вимогами до ОСОБА_2, як до винуватця пригоди, про відшкодування різниці між сумою страхового відшкодування та реальними збитками, є його беззаперечним правом, а відповідач в подальшому, може звернутись до Страхової компанії, де була застрахована його цивільно-правова відповідальність, з вимогою в порядку регресу щодо відшкодування йому сплачених коштів на рахунок позивача..

Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське», а тому саме Страхова компанія в межах ліміту відповідальності повинна нести витрати по відшкодуванню збитків позивачу.

Представник відповідача - ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.04.2016 р. о 09 год 00 хв по вул.Харківське шосе в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, та автомобілем «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

Транспортний засіб «Део Нексія»» д.н. НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу у справі.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва від 20.05.2016 р. ОСОБА_2. було визнанно винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.04.2016 р. і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до встановлених судом обставин на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно з Полісом АЕ/6387089.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до Звіту № 493/2 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ФО ОСОБА_4, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Део Нексія» д.н. НОМЕР_3 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 16834,04 гривні.

Судом встановлено, що Страховим товариством «Іллічівське» позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16834,04 гривні наступним чином: 29.07.2016 р. - 5000 гривень, 01.08.2016 р. - 5000 гривень, 02.08.2016 р. - 3000 гривень, 03.08.2016 р. - 3834,04 гривні.

Порядок здійснення страхової виплати визначений ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.36 зазначеного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі

рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового

відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому

порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму,

розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду

обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним

розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на

отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у

статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну

пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про

страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму

визначеного відповідно до законодавства податку на додану

вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми

податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках,

передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального

підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з

відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди,

страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата

страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у

розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право

здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом

перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту

пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду

пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір

та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на

проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено судом, позивач звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування 25.04.2016 р., тобто виплата страхового відшкодування повинна була бути здійснена до 24.07.2016 р.

Оскільки, СТ «Іллічівське» порушило терміни виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з Страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, пені на підставі положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Розрахунок пені, яка підлягає стягненню, наданий позивачем, проведений відповідно до вимог чинного законодавства, не спростований відповідачем.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На момент розгляду справи пошкоджений транспортний засіб «Део Нексія» є відновленим і вартість ремонтних робіт становить 20834,04 гривні згідно акту виконаних робіт № ТКЗН001177 від 25.08.2016р., Акту виконаних робіт № ТКЗН 001449 від 25.08.2016 р.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхохвою виплатою (страховим відшкодуванням).

З боку відповідача ОСОБА_2 в порушення вимог ст.10, 60 ЦПК України не надано суду доказів на спростування вимог позивача та обставин, викладених в позовній заяві, а також не спростовано, що витрати, понесені позивачем на оплату відновлювального ремонту і проведені роботи не пов»язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди і не підлягають відшкодуванню.

З врахуванням викладеного вимоги позивача до ОСОБА_2 в частині відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування відповідачем ОСОБА_2 вартості комплекту дефлекторів вітрових потоків, придбаних в зв»язку з необхідністю заміни одного із дефлекторів в розмірі 500 гривень, оскільки позивачем належним чином не доведено підстави для відшкодування відповідачем вартості всього комплекту, а крім того не надано доказів на момент розгляду справи, що зазначені витрати були нею понесені.

Судом не можуть бути взяти до уваги посилання відповідача ОСОБА_2 про безпідставних позовних вимог до нього, в зв»язку з наявністю Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності влансиків наземних транспортних засобів, оскільки право особи, якій завдані збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на їх відшкодування є абсолютним, гарантованим законом, і не може бути обмеженим наявністю договірних відносин між винуватцем ДТП та Страховою компанією, де була застрахована його цивільно-правова відповідальність, хоча цей договір і укладений на користь третьої особи.

З урахуванням зазначено позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у даній справі, а саме сума сплаченого судового збору, в розмірі, пропорційному до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» пеню в розмірі 139 гривень 21 копійка, судові витрати в розмірі 16 гривень 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 4000 гривень, судовий збір 474 гривні 03 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя