Справа № 359/4331/16-ц Головуючий у І інстанції Саган В. М.
Провадження № 22-ц/780/2260/17 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 18 16.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та штрафних санкцій за порушення грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивач ВК Бориспільської міської ради Київської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що між ним та ОСОБА_2, 23.05.2013 року було укладно Договір № 2 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя при здійсненні будівництва житлового будинку загальною площею - 1070,09 кв.м. по АДРЕСА_1. 18.09.2014 було прийнято в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 1121,0 кв.м., замовником будівництва якого є ОСОБА_2, згідно декларації про готовність вказаного об'єкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області за №КС41. Позивач вказує, що в порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та умов Договору, кошти пайової участі ОСОБА_2, станом на дату звернення до суду з даним позовом не сплачені. У зв'язку з цим просить сягнути з відповідача кошти пайової участі за договором та штрафні санкції за порушення грошового зобов'язання.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВК Бориспільської міської ради Київської області кошти пайової участі за договором від 23.05.2013 № 2 в сумі 154 098,00 грн., а також штрафні санкції за порушення грошового зобов'язання на загальну суму 156 238,90 грн. (у тому числі: 90147, 70 грн. - інфляційних нарахувань на основну суму боргу, 9845,40 грн. - 3 % річних; 56 245,80 грн. - пені) до місцевого бюджету, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВК Бориспільської міської ради Київської області сплачений судовий збір у сумі 4 655,05 грн..

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неналежне дослідження всіх обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у позовній заяві позивач здійснював розрахунок суми заборгованості виходячи із вартості будівництва зазначеної в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 18.09.2014 року №КС 41, у декларації вказана вартість будівництва розміром 3852450,00 грн. Вважає, що суд не лише не перевірив обґрунтованість розрахунку заборгованості, яку навів позивач, але навіть не звернув увагу на значні арифметичні помилки у розрахунку наведеному позивачем.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов пред'явлений правомірно, оскільки ОСОБА_2 в порушення вимог ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та умов договору №2 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя від 23 травня 2013 року не сплатила кошти пайової участі, у зв'язку з чим з неї підлягає стягненню кошти пайової участі у розмірі 154098,00 грн.. Крім того у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання з неї підлягає стягненню 90147,70 грн. інфляційних нарахувань на основну суму боргу, 9845,40 грн. - 3% річних, 56245,80 грн. пені.

Однак, такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1. ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об'єкта будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування.

Згідно з ч.5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до п. 5.1. Договору про пайову участь передбачено, що у разі невиконання або прострочення строків сплати пайового внеску замовник (відповідач) сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка від нарахованої суми коштів за кожну добу прострочення.

Встановлено, що виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області та ОСОБА_2, 23.05.2013 року уклали Договір № 2 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя при здійсненні будівництва житлового будинку загальною площею - 1070,09 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Встановлено, що рішенням Бориспільської міської ради від 20.12.2011 №1562-19-VI затверджено викладений у новій редакції Порядок пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя, а також Методику розрахунку пайової участі замовників у розвитку і створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Борисполя при зміні функціонального призначення об'єктів, загальна кошторисна вартість яких не визначена згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області за №КС41, 18.09.2014 року було прийнято в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок по вул. Комсомольській, 9 в м. Бориспіль Київської області, загальною площею 1121,0 кв.м., замовником будівництва якого є ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Миру, 12; РНОКПП - НОМЕР_1. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією, відповідно до даних декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 18.09.2014 року №КС41, складає: 3 852 450,00 грн. (а.с. 13-15).

Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Київської області копггорисна вартість будівництва складає 2017,693 тис. грн.

Відповідно до п.2.2.2. замовник в десятиденний термін з дня затвердження проектної документації на об'єкт, але до одержання дозволу на виконання будівельних робіт, надає проектну документацію до «Виконкому» для здійснення розрахунку розміру пайової участі.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що Замовник сплачує грошові кошти пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя у розмірі 4 відсотків загальної кошторисної вартості.

Відповідно до п. 4.1. Договору виконання взятих Замовником зобов'язань за розділом 3 цього Договору полягає у перерахуванні замовником до міського бюджету коштів пайової участі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

На виконання вимог п.2.2.2. договору відповідач під час розгляду справи в апеляційній інстанції подав необхідні документи позивачу для здійснення розрахунку розміру пайової участі.

Встановлено, що 20 червня 2017 року між виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору від 23 травня 2013 року №2, якою внесли зміни до п. 3.1 договору.

Пунктом 3.1. додаткової угоди до Договору визначено, що Замовник сплачує грошові кошти в сумі 80708,00 грн. відповідно до розрахунку розміру пайової участі замовників у розвитку і створені інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя до місцевого бюджету (а.с. 140-141).

Встановлено, що в порушення умов Договору, кошти пайової участі ОСОБА_2 станом на дату звернення до суду з даним позовом не сплачені.

Отже суд першої інстанції при ухваленні рішення дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 в порушення вимог ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та умов договору №2 про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Борисполя від 23 травня 2013 року не сплатила кошти пайової участі, у зв'язку з чим з неї підлягає стягненню кошти пайової участі та штрафні санкції за невчасне виконання умов договору. Разом з цим суд дійшов помилкового висновку щодо розміру коштів пайової участі та штрафних санкції.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті коштів пайової участі до місцевого бюджету відповідно до договору від 23.05.2013року №2 розмір пайової участі становить 2017693,00грн. *4% = 80,708 грн.; пеня 80708,00грн.*0,1%*182 дні = 14,689,00 грн.; інфляційні нарахування за 2014 рік 8234,00грн., за 2015 рік 34947,00 грн., за 2016 рік 4037,00 грн.; розрахунок 3% річних за 2014 рік 768,00 грн., за 2015 рік 3717,00 грн., за 2016 рік 1510,00грн..

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в повному розмірі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, заочне рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Доводи відповідача щодо неправомірного нарахування штрафних санкції, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки вони визначені умовами договору та цивільним законодавством. Крім того відповідачем в порушення п. 2.2.2. договору не були в установлені договором строки подані документи для проведення вчасного розрахунку та визначення суми пайової участі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( інд. номер НОМЕР_1) на користь виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області (, 08300, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 72) кошти пайової участі за договором від 23.05.2013 № 2 в сумі 80708,00 грн., 47218,00 грн. інфляційних нарахувань, 5995 - 3% річних, 14689 грн. пені.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: