Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3257/17 Головуючий у 1 інстанції: Погрібна О.М.
Є.У. № 328/1283/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Котовського», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацька районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом і просив визнати недійсними укладені відповідачами 07.09.2016 р. і 10.10.2016 р. договори оренди земельних ділянок з підстав, передбачених си.ст.203, 215 ЦК України, посилаючись на те, що спірні земельні ділянки перебувають у нього в оренді з 2006 року і строк оренди ще не скінчився.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року провадження у справі зупинено до розгляду та набрання законної сили рішення у цивільній справі 328/929/17 за позовом Агрофірми ім. Котовського, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» в особі Токмацького міскьрайонного виробничого відділу Запорізької регіональної філії, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та усунення перешкод у користуванні землею.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу , в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до розгляду по суті до суду першої інстанції.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони не з'явилися, представник відповідачів адвокат Боганова О.І. направила електронною поштою клопотання про відкладення судового засідання, пославшись на свою зайнятість у кримінальному провадженні. Доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не надала. Позивач і відповідачі причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів визнала причини неявки сторін і їх представників у засідання суду неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що її розгляд неможливий без вирішення справи за позовом відповідачів до ОСОБА_3 про визнання договорів оренди недійсними.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оренди належних ОСОБА_7 і ОСОБА_5 земельних ділянок, які, відповідно до зібраних у справі доказів, з 28.07.2006р. і 28.03.2006р. відповідно перебувають в оренді позивача ОСОБА_3 Як зазначено у п.8 наявних у справі фотокопій договорів оренди, строк оренди становить 49 років ( а.с10-15).

Ці ж земельні ділянки власники землі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 07.08.2016р. і 10.10.2016р. передали в оренду ТОВ «Агрофірма імені Котовського» (а.с.18-26).

У зв'язку з укладанням договорів оренди у 2016 р. з новим орендарем власники земельних ділянок і агрофірма у квітні 2017 року звернулися до суду з позовом про визнання недійними договорів оренди, укладених у 2006 році.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п.4 ч.1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у такій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що в іншому провадженні перебуває справа, у якій орендодавці і новий орендар ТОВ «Агрофірма імені Котовського» оспорюють відповідність укладених у 2006 році договорів оренди тих саме земельних ділянок вимогам земельного і цивільного законодавства.

Обидві справи мають різний предмет доведення, оскільки предметом спору є два різних договори оренди, а тому жодних підстав для висновку про неможливість розгляду даної справи з підстав, зазначених судом, немає.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального законодавства, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому така ухвала, відповідно до ст.311 ЦПК України, підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303,307,311, 312 п.3,313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року по цій справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: