Справа № 703/1858/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла у дистанційному режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ» України» до ОСОБА_2 про відшкодування завданої майнової шкоди

встановив:

27 травня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з позовом, в якому просить в порядку регресу стягнути з ОСОБА_2 на їх користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 13004 грн. 77 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1378 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_3 «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ТОВ «КДМ-5» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6370609 строком дії від 26.06.2014 року до 25.06.2015 року, за яким страховик зобовязався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля RENAULT MASCOTT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 23 січня 2015 року в с.Ротмістрівка сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля RENAULT MASCOTT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який перед виїздом не перевірив технічно справний стан автомобіля та в дорозі не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого у автомобіля відєдналось заднє ліве колесо, що призвело до пошкодження автомобіля FIAT DOBLO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався позаду та зіткнувся з колесом, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у настанні ДТП. ОСОБА_3 «СК Україна» сплатило на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 13004,77 грн., яке було здійснено на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 04.08.2015 року та страхового акту №UA023/L01/01 від 21.08.2015 року. В звязку з тим, що відповідач керував технічно несправним автомобілем, що стало безпосередньою причиною настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). 10 вересня 2015 року ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» в порядку досудового врегулювання спору направила ОСОБА_2 вимогу в порядку суброгації, однак останній дану вимогу не виконав.

Представник позивача ОСОБА_3 «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Крім того, пояснив, що висновок експерта за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року, під час якої визначено розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_4, проводилася на підставі заяви ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна». Даний висновок, на прохання позивача, спочатку експертом був направлений на електронну пошту, після чого вже 28 серпня 2015 року був отриманий оригінал. Також, зазначив, що відповідач у разі незгоди з визначеною експертом заподіяної шкоди не позбавлений права подати клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та пояснили, що 23 січня 2015 року в с.Ротмістрівка Смілянського району, коли відповідач керував автомобілем RENAULT MASCOTT, то у автомобіля відєдналось заднє ліве колесо, на яке в подальшому наїхав автомобіль FIAT DOBLO, під керуванням ОСОБА_4, та пошкодив бампер і захист двигуна. Смілянським міськрайонним судом відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП. Автомобіль RENAULT MASCOTT, яким він керував, був застрахований в ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна», якою потерпілому було здійснено страхове відшкодування завданої шкоди. Із сумою виплати страхового відшкодування він не погоджується. Так, визначення розміру страхового відшкодування, ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» проводилось, зокрема, на відомостях, які містяться у довідці про ДТП, виданої ВДАІ м Сміла. Зі змісту вказаної довідки вбачається що механічне пошкодження, яке було наявне на автомобілі Фіат Добло та зафіксоване працівниками ВДАІ безпосередньо після ДТП центральна частина переднього бампера, захист двигуна. Про такі-ж пошкодження зазначає і ОСОБА_4 у заяві до страхової компанії від 04 серпня 2015 року. Натомість експертом товарознавцем ОСОБА_7 при складанні висновку №1493/15 від 14 серпня 2015 року через шість з половиною місяців після ДТП станом на 11 серпня 2015 року зафіксовано ряд інших пошкоджень, а саме: пошкодження кронштейну лівої та правої передніх фар, вартість яких становить 5037,88 грн. В звязку із цим, експертом також визначається розмір вартості робіт повязаних зі зняттям та встановленням обох блок-фар, їх перевірки і регулювання, що в грошовому еквіваленті становить 48 грн. Зазначені пошкодження, та відшкодування за їх ушкодження вважають безпідставними. Крім того, звернули увагу, що із страхового акту від 21 серпня 2015 року, яким визначено суму страхового відшкодування потерпілому, вбачається, що вказаний вище висновок експерта ОСОБА_7 не міг бути підставою для визначення суми страхового відшкодування, оскільки висновок експерта був отриманий страховою компанією 28 серпня 2015 року, а виплату потерпілому ОСОБА_8 страхова компанія здійснила 25 серпня 2015 року. На їх думку, пошкоджений бампер на автомобілі Фіат Добло не потребував заміна, а навіть якщо його і замінили, то пошкоджений бампер підлягає поверненню йому, з підстав передбачених абз. 3 п.9 Постанови Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав покази про те, що 23 січня 2015 року в с. Ротмістрівка Смілянського району, коли він керував автомобілем FIAT DOBLO, то в автомобіля RENAULT MASCOTT, під керуванням ОСОБА_2, який рухався попереду нього, відєдналось заднє ліве колесо, яке в подальшому пошкодило бампер його автомобіля. Оскільки Смілянським міськрайонним судом ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, то він звернувся за відшкодуванням шкоди, завданої його майну, до ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна», якою був застрахований автомобіль RENAULT MASCOTT. До звернення в страхову компанію він постійно використовував власний автомобіль за призначенням, при цьому проїхав близько 1000 км. Під час поїздок на автомобілі після ДТП, він не памятає чи потрапляв у вибоїни чи то ями. Приблизно через 2-3 дні після його звернення до страхової компанії, він перебував на станції технічного обслуговування «Колос Авто», яка розташована в м. Черкаси, де експертом було оглянуто його автомобіль та крім виявлених раніше пошкоджень, було виявлено ще й пошкодження кріплення фар. Ремонт автомобіля він здійснював на станції технічного обслуговування «Колос Авто» в м. Черкаси, за кошти, які отримав від ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» як страхове відшкодування. Старі деталі від свого автомобіля, які залишися після ремонту, він продав за 3000 гривень, а тому повернути їх ОСОБА_2 він не має можливості.

Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши надані документи та матеріали, оглянувши справу про адміністративне правопорушення №703/458/15-п, 3/703/97/15, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 " СК "ПЗУ Україна" позивачем по справі та ТОВ «КДМ-5» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АІ/6370609 строком дії з 26.06.2014 по 25.06.2015, яким забезпечений транспортний засіб автомобіль „ RENAULT MASCOTT ", державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідач, 23 січня 2015 року близько 18 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Золотоноша Сміла Умань, перед виїздом не перевірив технічно справний стан автомобіля, в дорозі не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого на автомобілі відєдналось заднє ліве колесо, що призвело до пошкодження автомобіля НОМЕР_3, який рухався позаду та зіткнувся з колесом, яке рухалось, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року ОСОБА_2 відповідача по справі, визнано винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 27 лютого 2015 року (а.с.7).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

04 серпня 2015 року на адресу ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» надійшла письмова заява про настання страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ №UA023 від власника транспортного засобу FIAT DOBLO, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 (а.с.8-12).

Відповідно до висновку за результатами експертного авто товарознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року, виготовленого судовим експертом ОСОБА_7, розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_4 в результаті пошкодження в ДТП 23.01.2015р. автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер ZFA4854 без урахування втрати товарної вартості складає 15084,96 грн. (а.с.13-30).

Як вбачається зі страхового акту №UA023/L01/01 від 21 серпня 2015 року сума страхового відшкодування становить 13004,77 грн. (а.с.32).

Згідно платіжного доручення №35132 від 25 серпня 2015 року ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» сплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування згідно договору №АІ/6370609 від 23.06.2014 у розмірі 13004,77 грн. (а.с.33).

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно до абз. «г» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосередній наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспорної пригоди, а саме 23 січня 2016 року власником автомобіля RENAULT MASCOTT, державний реєстраційний номер АН3767НКякий є власником, та яким керував ОСОБА_2 відповідач по справі, було Товариство з обмеженою відповідальністю «КДМ-5», що підтверджується полісом №АІ/6370609 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Вказана правова позиція викладена Верховним судом при розгляді справи № 6-2587цс15 в постанові від 23 грудня 2015 року.

Оскільки судом встановлено вину відповідача у скоєні ДТП та факт сплати ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування, то вимоги позивача до ОСОБА_2 є обґрунтованими.

Однак, суд погоджується з твердженням сторони відповідача, що позивачем здійснено надмірну виплату потерпілому ОСОБА_8 страхового відшкодування, та безпідставно визначено суму завданої в наслідок ДТП шкоди в розмірі 13004,77 грн.

Так, відповідно до протоколу огляду транспортного засобу №534 від 11 серпня 2016 року, доданого до висновку за результатами експертного авто товарознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року, на автомобілі Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер ZFA4854, виявлені пошкодження (а.с.24-25):

1). Блок-фара L+R розлом кронштейна кріплення;

2). Облицювання переднього бамперу деформація, розлом;

3). Поперечна нижня рамка радіатора деформація;

4). Спойлер переднього бампера відсутній, за словами власника знищений при ДТП;

5). Захисний щит картера двигуна деформація.

На підставі вищевказаного протоколу огляду транспортного засобу судовим експертом ОСОБА_7 виконана ремонтна калькуляція №534 від 14 серпня 2015 року автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер ZFA4854 (а.с.21-22), та встановлено розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_4, в сумі 15084,96 грн. (а.с.20).

ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» - позивачем по справі, на підставі висновку експерта №1493/15 від 14 серпня 2015 року, виготовлений розрахунок страхового відшкодування до страхового акту №UA023/L01/01, відповідно до якого всього нараховано до виплати 13004,77 грн. (а.с.31).

Проте, на думку суду, ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» під час виготовлення розрахунку відшкодування до страхового акту №UA023/L01/01 безпідставно врахувало ряд пошкоджень автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлених під час проведення експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року, що проводилось більше ніж через пів року після ДТП, та при цьому власник автомобіля активно його використовував, та такі пошкодження не узгоджуються з тими, що виявлені на цьому ж автомобілі безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди 23 січня 2015 року.

Так, відповідно до схеми пригоди від 23 січня 2015 року на автомобілі Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, виявлені пошкодження переднього бамперу та захисту двигуна. Дана схема була складена в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які поставили на ній свої підписи, чим висловили згоду з її змістом. Заперечення щодо неправильності складання схеми та щодо виявлених пошкоджень не зазначено(а.с.129).

Згідно довідки ВДАІ м. Сміла виданої ОСОБА_9 автомобіль НОМЕР_4, 23 січня 2016 року отримав механічні пошкодження: центральна частина переднього бампера (а.с.6).

Відповідно до заяви про настання страхового випадку по договору страхування ОСЦПВВНТЗ номер справи №UA023 від 04 серпня 2015 року, яка подана ОСОБА_4 як потерпілим в ДТП, останній зазначає, що на його автомобілі Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкоджено передній бампер та захист двигуна (а.с.8-12).

Крім того, як встановлено під час допиту свідка ОСОБА_4 потерпілого в ДТП, він з 23 січня 2015 року, коли сталася ДТП, до 11 серпня 2015 року, коли транспортний засіб оглядав експерт, постійно експлуатував автомобіль Fiat Doblo, в звязку з чим проїхав близько 1000 кілометрів.

Виходячи з наведених вище доказів та показів свідка, суд приходить до висновку, що єдиними доведеними пошкодженням отриманими під час дорожньо - транспортної пригоди 23 січня 2015 року автомобілем Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, є механічні пошкодження у вигляді пошкодження переднього бампера та захисту двигуна, які відповідають пунктам 2,4,5 протоколу огляду транспортного засобу №534 від 11 серпня 2016 року, доданого до висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року.

В свою чергу, доказів причинного звязку решти пошкоджень, які зазначені в пунктах 1 та 3 вказаного вище протоколу огляду транспортного засобу, із відповідною дорожньо-транспортною пригодою суду не надано, а тому суд вважає їх такими, що виникли під час експлуатації автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2 в період часу з 23 січня 2015 року по 11 серпня 2015 року.

ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» під час виготовлення розрахунку відшкодування до страхового акту №UA023/L01/01 мав достатні підтвердження для врахування лише тих пошкодження, які виникли саме в наслідок дорожньо-транспортної пригоди що мала місце 23 січня 2015 року.

Відповідно до ремонтної калькуляції №534 від 14 серпня 2015 року (а.с.21-23) автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, яка є додатком №1 висновку за результатами експертного авто товарознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року вартість бамперу П становить 4964,15 грн.; вартість ремонтних робіт по зняттю/встановленню бампера П становить 60,00 грн.; вартість ремонтних робіт по заміні (демонт) бамперу П становить 42,00 грн.; вартість ремонтних робіт по нижній частині двигуна становить 30 грн.; вартість робіт по фарбуванню бампера П становить 4,0 грн.; вартість лакофарбових матеріалів для пофарбування бампера П становить 213,39 грн., а всього 5313,54 грн.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В судовому засіданні позивачем будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили, що всі пошкодження, які були виявлені під час огляду транспортного засобу 11 серпня 2015 року судовим експертом ОСОБА_7, на автомобілі Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, отримані внаслідок ДТП, яка трапилася 23 січня 2015 року, не надано, в звязку з чим, на думку суду, виплата ОСОБА_4 страхового відшкодування в сумі 13004,77 грн. є необґрунтованою.

Відповідач погоджується із визначенням вартості завданої шкоди повязаної з відновленням відповідних деталей у розмірі 5313,54 грн.. При цьому посилання представника позивача на необхідність проведення відповідачем іншого авто товарознавчого дослідження не ґрунтуються на вимогах закону, адже відповідач не оспорює висновок експерта щодо вартості відновлювальних робіт, а оспорює обсяги таких робіт, посилаючись на інші докази, що є в матеріалах справи та прийняті судом як належні та допустимі.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_4, в результаті пошкодження в ДТП 23 січня 2015 року автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 5313 грн. 54 коп., яка і підлягає стягнення з ОСОБА_2 відповідача по справі на користь ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» в порядку регресу, в звязку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням сторони відповідача про те, що висновок за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року, не був підставою для визначення суми страхового відшкодування, так як останній отриманий ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» лише 28 серпня 2015 року, а виплата страхового відшкодування здійсненна 25 серпня 2015 року.

Так, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що висновок за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року, був отриманий ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна» спочатку за допомогою електронної пошти, після чого був отриманий поштовою кореспонденцією.

Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA023/L01/01, який складений 21 серпня 2015 року, загальна сума витрат на страхове відшкодування розраховувалася згідно джерела за номером 1493/15/18-08-2015. В даному розрахунку вартості відновлювальних робіт становить 15084,96 грн. згідно звіту №1493/96 (а.с.31).

Відповідно до висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року розмір матеріальних збитків, заподіяних ОСОБА_4 в результаті пошкодження в ДТП 23.01.2015р. автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер ZFA4854 без урахування втрати товарної вартості складає 15084,96 грн. (а.с.13-30).

Таким чином, вартість відновлювальних робіт, зазначена в розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA023/L01/01, який складений 21 серпня 2015 року, співпадає з розміром матеріальних збитків визначених висновком за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року.

Відповідно до вступної частини висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №1493/15, останній виготовлений 14 серпня 2015 року на підставі заяви від ОСОБА_3 «СК «ПЗУ Україна».

Так як замовником проведення дослідження був ОСОБА_3 «СК ПЗУ Україна», то позивач мав право отримати висновок в будь-якому вигляді, який йому необхідний для складання розрахунку страхового відшкодування.

Таким чином, на думку суду, розрахунок страхового відшкодування до страхового акту №UA023/L01/01, який складений 21 серпня 2015 року, здійснений на підставі висновку за результатами експертного авто товарознавчого дослідження №1493/15 від 14 серпня 2015 року.

Вирішуючи питання щодо вимоги представника відповідача, заявленої в дебатах, про повернення відповідачу заміненого бамперу, суд враховує, що дане питання повинне вирішуватись з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди. Враховуючи, що відповідач із відповідною зустрічною позовною заявою до суду не звернувся, то вирішення даного питання слід залишити без розгляду.

Що стосується вимог відповідача про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу надану йому під час підготовки заперечень до даного позову та при розгляді цивільної справи в суді, суд приходить до наступного:

Згідно з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Так, представником відповідача на підтвердження своїх повноважень в суді та понесені відповідачем витрати на правову допомогу, надано договір про надання юридичної допомоги від 17 листопада 2016 року (а.с.79), квитанцію №17/11/16 від 17 листопада 2016 року (а.с.131) та розрахунок понесених стороною відповідача судових витрат (а.с.130), в звязку з чим, вимога відповідача про відшкодування йому витрат на правову допомогу є такою, що ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В звязку з викладеним, вимоги відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат на правову допомогу підлягають задоволенню пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судові витрати позивача по даній справі у вигляді судового збору становлять 1378 грн..

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2Л на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 5313 грн. 54 коп. відповідає 40,86 % від заявленої ціни позову, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (40,86% від 1378 грн. = 563,05 грн.). Сума

В свою чергу судові витрати відповідача по даній справі за отримання правової допомоги становлять 1200 грн. та відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача необхідно стягнути частину сплачених відповідачем витрат на правову допомогу, пропорційно до суми відмовлених судом вимог. Так, 7691 грн. 23 коп. відповідає 59,14 % від заявленої ціни позову, отже саме такий відсоток від сплачених відповідачем витрат на правову допомогу слід стягнути з позивача на користь відповідача (59,14% від 1200 грн. = 709,68 грн.).

Керуючись ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ» України» задовольнити частково.

Стягнути в порядку регресу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ» України» матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП у розмірі 5313 грн. 54 коп. та 563 грн. 05 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ» України» на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 709 грн. 68 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Повний текст рішення виготовлений 24 липня 2017 року.

Головуючий Т.В. Васильківська