АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 88ц/790/16/17 Головуючий 2 інст. - Пилипчук Н.П.
Справа № 641/7795/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час розгляду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.

- Хорошевського О.М.

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції, третя особа: державний реєстратор Добриніна Ю.М. про визнання договору купівлі - продажу недійсним, відміну державної реєстрації, стягнення моральної шкоди, обмеження власників у переважному праві купівлі частки у праві спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції, третя особа: державний реєстратор Добриніна Ю.М. про визнання договору купівлі - продажу недійсним, відміну державної реєстрації, стягнення моральної шкоди, обмеження власників у переважному праві купівлі частки у праві спільної часткової власності.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.04.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задоволено. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року змінено. В частині визнання недійсним договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 та в частині відміни рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 05 липня 2013 року - скасовано, у задоволенні цих позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди залишено без змін.

25.04.2017 року ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 19.04.2017 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування доводів заяви посилалася на те, що їй стало відомо, що ОСОБА_4 не бажає проводити реєстрацію права власності за мировою угодою на ? частину домоволодіння, крім того бажає його продати. Оскільки ? частина домоволодіння ОСОБА_4 перебуває в загальній долевій власності це порушує її права як власника. Крім того, вважає, що після реалізації ОСОБА_4 своєї частини, вона не зможе провести реєстрацію своєї частини домоволодіння, що порушує укладену мирову угоду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши обґрунтованість заяви ОСОБА_3 законність і обґрунтованість рішення суду Апеляційної інстанції в межах доводів заяви, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

В ст. 361 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили . Такими підставами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка,завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду,що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішенні, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи окремого положення , застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще ш виконано.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч.2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справ та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судова колегія підстав для задоволення заяви за нововиявленими обставинами не вбачає, виходячи з наступного: обставини, на які посилається заявники як на нововиявлені, не можуть вважатися такими, оскільки на момент вирішення спору, була укладена між сторонами мирова угода, вони вже існували і заявнику про них було відомо, крім того мирова угодна не містила будь-яких обов'язків щодо оформлення права власності чи заборону продажу належного сторонам майна.

Ці обставини були предметом дослідження в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції під час вирішення спору. Наявність бажання власника майна, а саме ОСОБА_4 продати належне їй майно, не є нововиявленою обставино, в розумінні ст.. 361 ЦПК України.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК підстав, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.. ст.. 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

За змістом роз'яснень, викладених у пп. 3, 4, 5, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також, обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до ново виявлених обставин (ч.2 ст. 361 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі і стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є ново виявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і не можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростування факти, які було покладено в основу судового рішення. Та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з ч. 3 ст.. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі ( ст.. 179 ЦПК України).

Дослідивши обставини, на які посилався ОСОБА_3 перевіривши рішення суду апеляційної інстанції від 19 квітня 2016 року, матеріали справи, судова колегія підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами не вбачає.

Матеріали справи свідчать про той факт, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, ОСОБА_3 була придбана 1/2 частки жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_3 зареєстровано у встановленому законом порядку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2013 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, за умовами якої сторони досягли домовленості з наступних питань: виділити у спільне користування ОСОБА_4, яка є власником 1/4 частини будинку, та ОСОБА_5, який є власником 1/4 частини будинку, наступне майно: в жилому будинку літ. «А» приміщення № № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, сіни літ. «а» приміщення І, ганок літ. «а1», господарчі будівлі: душ літ. «И», погріб літ. «З», вбиральня літ. «Г», огорожа № 2, частина огорожі № 1 (в'їзд); виділити у власність ОСОБА_3 наступне майно: в жилому будинку літ. «А» приміщення №№ 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, ганок літ. «а4», господарчі будівлі: сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Д», погріб літ. «В», душ літ. «Е»; частину огорожі № 1 (хвіртка) залишити у спільному користуванні співвласників будинку; визначити порядок користування земельною ділянкою за планом, наданим експертом ХНДІСЕ ім. Бокаріуса Петришиною Ю.Ю. як додатковий варіант порядку користування земельною ділянкою; ОСОБА_3 зобов'язалась сплатити ОСОБА_4 ОСОБА_5 в якості компенсації за виділене майно 5 тис. грн.. відповідно до погодженого мировою угодою графіку. Умови зазначеної мирової угоди виконані сторонами, проти чого вони не заперечували.

Відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 1/4 частини будинку.

Таким чином, сторонам належить по ? частині житлового будинку.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка почала існувати після набрання рішенням законної сили, крім того бажання ОСОБА_4 реалізувати належне їй на праві власності майно шляхом продажу жодним чином не порушую зміст укладеної між сторонами мирової угоди.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення постановлене судом Апеляційної інстанції з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 361 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 19 квітня 2016 року залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський