Справа № 214/6160/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі Лєбєдєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності на нерухоме майно та визначення права власності на нерухоме майно -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визначити, що частки співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2, кожного окремо, рівні по ? частині; визначити за нею право власності на ? частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 після померлого ОСОБА_3 20 січня 2013 року, яка належала йому на праві договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» 24 лютого 1998 року за реєстраційним номер 123; визнати за нею, право власності на ? частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 20 січня 2013 року, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Криворізькою універсальною товарною біржею 06 квітня 2001 року за реєстраційним номером 001/508-Н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 1992 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3. 20 січня 2013 року ОСОБА_3М, помер. З ОСОБА_3 у них була одна сімя, вони вели спільне господарство та у них був спільний бюджет. В період перебування у не зареєстрованому шлюбі, 24 лютого 1998 року за спільні кошти вони придбали квартиру, яка розташована за адресою вул. Подбєльського, 10/28 у м. Кривий Ріг та 06 квітня 2001 року придбали ще одну квартиру, розташовану за адресою: вул. Мелешкіна, 28/37 в м. Кривий Ріг. Рішенням Саксаганського районного суду від 06 липня 2016 року договори купівлі вищевказаних квартири були узаконені. Після смерті ОСОБА_3, вона у встановлений строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, так як у неї були відсутні докази родинних відносин або встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю, без реєстрації. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2015 року було встановлено факт сумісного проживання однією сімєю, як чоловіка та жінки, без реєстрації. Таким чином вона має право на ? частину вищевказаних квартир. У звязку із чим вона звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася. На підставі доручення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було надіслано доручення про виконання окремих процесуальних дій на території Російської Федерації. 03 липня 2017 року на адресу суду надійшов результат виконання доручення, відповідно до якого ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.

Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року був встановлений факт сумісного проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3, який помер 20 січня 2013 року, з 1992 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по 20.01.2013 року (а.с. 23).

На підставі договору купівлі продажу посвідченого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» від 27.02.1998 року ОСОБА_3 придбав квартиру розташовану за адресою вул. Подбєльського., 10/28 у м. Кривий Ріг (а.с. 19), та 06 квітня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Криворізькою універсальною товарною біржею придбав квартиру розташовану за адресою вул. Мелешкіна, 28/37 м. Кривий Ріг (а.с. 20). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року вищевказані договори купівлі-продажу нерухомого майна були визнані дійсними (а.с. 21-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності з метою можливості подальшого відчуження своєї частки позивачем.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Визначення ідеальної частки у праві спільної сумісної власності, без виділу частки або поділу спільного сумісного майна в натурі має самостійне правове значення. При цьому виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права.

У постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс13 зроблено висновок: «Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі».

Пунктом 3.2, 3.3.Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачений порядок розрахунку часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна, саме: Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку, квартира АДРЕСА_3 загальною площею 61,9 м.кв., яка на підставі договору купівлі продажу від 24.02.1998 року зареєстрованого Криворізькою філією Універсальною Товарною Біржею, належить ОСОБА_3 (а.с. 6) та квартира АДРЕСА_4 загальною площею 56,2 м.кв., яка на підставі договору купівлі продажу від 06.04.2001 року зареєстрованого Криворізькою філією Універсальною Товарною Біржею, належить ОСОБА_3 (а.с. 12).

Оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними, тобто по 1/2 частини спірної квартири за кожним.

Таким чином, частки власників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру, житловою площею 44,7 к.м., загальною площею 61,9 кв.м. розташованої за адресою: вул. Подбєльського, 10/28 є рівними, тобто по 1/2 у кожного та на квартиру житловою площею 37,3 к.м., загальною площею 56,2 кв.м. розташованої за адресою: вул. Мелешкіна, 28/37 є рівними, тобто по 1/2 у кожного.

За таких обставин суд визнає, що у складі спадщини після смерті ОСОБА_3 померлого 20.01.2013 року, мається ? частки в праві спільної сумісної власності на квартиру, житловою площею 44,7 к.м., загальною площею 61,9 кв.м. розташованої за адресою: вул. Подбєльського, 10/28 та ? частки в праві спільної власності на квартиру житловою площею 37,3 к.м., загальною площею 56,2 кв.м. розташованої за адресою: вул. Мелешкіна, 28/37.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності на нерухоме майно та визначення права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визначити частки співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2, кожного окремо, рівні по ? частині.

Визначити за ОСОБА_1 право власності на ? частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 після померлого ОСОБА_3 20 січня 2013 року, яка належала йому на праві договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н» 24 лютого 1998 року за реєстраційним номер 123.

Визначити за ОСОБА_1 право власності на ? частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 20 січня 2013 року, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Криворізькою універсальною товарною біржею 06 квітня 2001 року за реєстраційним номером 001/508-Н.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Чернова