Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Борис У.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

у грудні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь кошти у сумі 19 522 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зіслалися на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Дана квартира розташована на 1-2 поверсі двоповерхового будинку та складається з чотирьох кімнат.

На другому поверсі будинку № 9 в квартирі № 5 по вул. Яворівська у м. Львові проживає ОСОБА_3 ОСОБА_4 квартира складається з однієї житлової кімнати і розташована над їх квартирою та примикає до допоміжного приміщення по капітальній стіні будинку.

Протягом тривалого часу між ними та відповідачем існує конфлікт, який на сьогодні не вирішений. Відтак 02 червня 2016 року відповідач у стані алкогольного сп'яніння чи під впливом інших речовин погрожував їй, ОСОБА_2, фізичною розправою, а в подальшому порубав залізне перекриття даху (оцинковану покрівлю) площею 24 м2, гідроізоляційну плівку та мінеральну вату. В подальшому ОСОБА_3 за вчинення даного правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Зокрема, постановою суду встановлено, що 07 лютого 2016 року гр. ОСОБА_3 ображав нецензурними словами гр. ОСОБА_5, погрожував фізичною розправою, поводив себе агресивно.

Відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає, а тому вони змушені звернутись до суду.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов.

Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, свідка ОСОБА_7,зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

З акту від 02 липня 2016 року, який складений комісією ЛКП «Янів 405» вбачається, що зі слів сусідів мешканець квартири АДРЕСА_2 порубав залізне перекриття даху(оцинковану покрівлю) площею 24кв.м, гідроізоляційну плитку і мінеральну вату.

З адміністративних матеріалів, оглянутих в судовому засіданні, вбачається, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові Шевченківського районного суду м. Львова від 05 липня 2016 року не вказано, що ОСОБА_3 пошкодив перекриття даху, а визнаний винним, що порушив громадський порядок та вживав нецензурну лайку в громадському місці.

З долучених позивачами до матеріалів справи товарних чеків вбачається, що вони не стосуються ремонту чи заміни даху, а придбані будівельні матеріали використовуються у внутрішніх будівельних роботах.

Оскільки позивачі не надали суду інших допустимих доказів, які б свідчили про те, що їм нанесена матеріальна шкода саме на вказану суму, слід вважати позовні вимоги недоведеними.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61,62, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_4