Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Фаловської І.М.,

суддів: Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

КафідовоїО.В., Умнової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56 до Ірпінської міської ради Київської області про виділення земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за касаційною скаргою ОСОБА_3 наухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом до Ірпінської міської ради Київської області про виділення земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі як особи, що мають статус внутрішньо переміщених осіб звернулись до Ірпінської міської ради Київської області на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» із клопотанням про виділення земельної ділянки із земель комунальної власності, в задоволенні якого 19 січня 2016 року їм відмовлено відповідачем.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 червня 2016 року, позивачам відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК Країни.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали судів, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

З позовної заяви вбачається, що позивачі, з метою захисту прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, звернулись до суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, і посилаючись на положення ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», просили про зобов'язання відповідача виділити земельну ділянку із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 5,8 га, яка розташована та підконтрольна Ірпінській міській раді Київської області.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

У справі, яка переглядається, вбачається, що позовні вимоги позивачів стосуються оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання такого суб'єкта до вчинення певних дій, зокрема виділення земельної ділянки із земель комунальної власності.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч. 2 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Ураховуючи наведене, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно встановив, що спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а натомість він підвідомчий адміністративній юрисдикції, а тому обґрунтованим є висновок про відмову у відкритті провадження у справі на підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій дотримано вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, а наведені у касаційній скарзі недоліки при розгляді справи не впливають на суть постановлених ухвал і висновків судів не спростовують. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухвалених судових рішень під час розгляду справи у суді касаційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування постановлених ухвал, так як вони ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального права. Законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Фаловська

Судді: Є.П. Євграфова

Ю.Г.Іваненко

О.В.Кафідова

О.В. Умнова