Справа № 157/2582/17
Провадження №2/157/269/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, вони спільно побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла позивач ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 являються також його діти ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які на спадщину не претендують. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належав покійному ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких також просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (в ред. 2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 60, 70 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 за життя належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, загальною площею - 94,4 кв.м. Решта будинковолодіння належить позивачу на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Заповіту не залишив. Спадщину після його смерті своєчасно, у визначений законом строк прийняла його дружина ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом являються діти покійного - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак вони на спадкове майно не претендують та не заперечують щодо визнання права власності на нього за позивачем. Зазначене підтверджується дослідженими судом свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 18.051964 року, свідоцтвами про народження НОМЕР_2 від 30.05.1964 року, НОМЕР_3 від 20.10.1966 року, НОМЕР_4 від 18.08.1985 року, НОМЕР_5 від 23.05.1972 року, свідоцтвами про шлюб НОМЕР_6 від 17.11.1989 року, НОМЕР_7 від 03.07.1974 року, свідоцтвом про смерть НОМЕР_8 від 03.04.1996 року, витягом з погосподарської книги № 2 за 1996-2000 роки Стобихівської сільської ради Камінь-Каширського району, будівельним паспортом на забудову земельної ділянки від 11.04.1974 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.01.2008 року, повідомленням Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області №399/02-14 від 03.07.2017 року, довідкою Стобихівської сільської ради №739 від 07.06.2017 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлений за станом на 09.06.2017 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 92859156 від 26.07.2017 року, копією спадкової справи № 76/2013 до майна померлого ОСОБА_7

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом та співвласником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, фактично набула на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Керуючись статтями 4, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 328, 1216, 1261, 1296 ЦК України (в ред. 2003 року), статтею 549 ЦК України (в ред. 1963 року), статтями 60, 70 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула