Справа № 629/1057/17
Номер провадження 2/629/791/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем по справі в шлюбі. Від даного шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2008 році шлюб між сторонами був розірваний. 12 листопада 2008 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області були стягнуті аліменти з відповідача по справі на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Але відповідач аліменти на утримання дитини сплачує невчасно, в зв'язку з чим мається заборгованість з оплати аліментів. На даний час місце роботи відповідача не відоме, а тому позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходу для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття.

11 травня 2017 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів в якій просив об'єднати в одне провадження дану позовну заяву з первісним позовом, вказавши, що він на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 гривень, оскільки на даний час не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, страждає хронічними захворюваннями, а тому вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача частково, змінивши розмір аліментів, визначених заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2008 року з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на 700 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 12.05.2017 року зазначені позови об'єднані в одне провадження.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але надала суду свою заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Крім цього в своїй заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих письмових доказів. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити, зазначивши в своїх запереченнях про те, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, періодично їздить до Російської Федерації на заробітки, має в оренді земельну ділянку від якої отримує дохід, за ним зареєстровано транспортний засіб та в 2015 році придбав квартиру, але за весь час, а саме за період з 03.10.2008 року по 29.05.2017 року аліменти на утримання доньки не надав, про що свідчить заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 70631 гривні 97 копійок. Також зазначила, що ОСОБА_2 з донькою не спілкується, не переймається її станом здоров'я та навчанням, а тому вважає, що аліменти у розмірі 3000 гривень щомісяця забезпечить належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав суду свою заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти задоволення первісних позовних вимог заперечує в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні. Позовні вимоги зустрічного позову підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення уточненого позову.

За положеннями ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року. Даний шлюб було розірвано 16 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 16 грудня 2008 року. Від даного шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_4, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 06 грудня 2006 року. Донька після розірвання шлюбу проживає з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1

За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до досягненням дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили, на час розгляду справи є чинним. На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_1 було видано виконавчий лист про стягнення аліментів.

При вирішенні вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів суд враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини від 07.12.2010 року.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

При задоволенні позову суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб; наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 181-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Таким чином, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду України у справі за №143цс13 від 05.02.2014 року.

Відтак, суд дійшов до переконання про зміну способу присудження аліментів зі ОСОБА_2, які стягуються відповідно до рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2008 року у частці від його доходу на тверду грошову суму, оскільки стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 185 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, до яких належать: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; - інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов'язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов'язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу.

Разом з тим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем за первісним позовом та перебуває на її утриманні, дитина постійно потребує систематичного проходження курсу противорецидивного лікування та обстеження, санаторно-курортного лікування, оскільки перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря та лікаря нефролога з 2011 року з приводу хронічної хвороби нирок І ступеня, гіпоплазія правої нирки, хронічний обструктивний пієлонефрит, що підтверджується виписками із медичної картки амбулаторного хворого від 26.05.2017 року. Тобто дитина потребує додаткових коштів на її утримання, які позивач ОСОБА_1 не має можливості надавати в односторонньому порядку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача - позивача ОСОБА_2 змінилося матеріальне становище в бік покращення, а саме: відповідач - позивач ОСОБА_2 офіційно працює теслярем в ПП «Ремсервіс-Ч», періодично їздить на заробітки до Російської Федерації, про що свідчить довідка Головного центру обробки спеціальної інформації про перетинання ОСОБА_2 державного кордону у період з 02 червня 2015 року по 29 листопада 2016 року.

За відповідачем зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ-21063, 1985 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6, видане ВРЕР № 12 ГУМВСУ в Харківській області від 14.06.2003 року, об'єм двигуна (см.куб.) - 1294, про що свідчить довідка № 31/20/8-152 від 31.05.2017 року, видана ТСЦ № 6348 РСЦ МВС в Харківській області.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 87278830 від 17.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 має 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 7,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він здає в оренду ФГ «Меркурій-2006», строк дії договору складає 15 років, з правом передачі в піднайм (суборенду). Орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки та складає 6292,96 гривень.

Також з вищевказаної довідки вбачається, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_5 15 серпня 2015 року придбали двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, відповідач - позивач ОСОБА_2 маючи стабільний заробіток та додаткові доходи аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки не сплачує на протязі тривалого часу, а саме з 03.10.2008 року по 29.05.2017 року та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 70631 гривні 97 копійок, про що свідчить довідка розрахунок № 586/1413-54/12 від 29.05.2017 року, видана Лозівським МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

У зв'язку з вищевказаними обставинами, позивач за первісним позовом просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 3000 гривень щомісячно.

Разом з тим, позивач за зустрічним позовом просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 700 гривень щомісячно.

З зустрічної позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 30.03.2017 року не мав офіційного працевлаштування, з 22.05.2017 року прийнятий на посаду тесляра в ПП «Ремсервіс-Ч» за основним місцем роботи з місячним окладом 3200 гривень, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою № 07 від 16.06.2017 року.

15 вересня 2012 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6. Від даного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_7, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 11.12.2012 року.

На даний час він має ряд хронічних захворювань, а саме: хронічний гастрит зі змішаною кислотністю, хронічне запалення дванадцятипалої кишки, дуодено-гастральна хвороба, хронічний гепатит, поліп жовчного міхура, сечокислий діатез, хронічний простатит.

З урахуванням вищевикладених обставин, не зважаючи на зміни матеріального становища відповідача - позивача в бік покращення, можливість для останнього сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень, щомісячно позивачем за первісним позовом не доведена, а судом не встановлена.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягатимуть стягненню, суд бере до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, зокрема, потреби дитини; враховує стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів; стан здоров'я платника аліментів, зміни в сімейному житті платника аліментів, зважає на погіршення матеріального стану платника аліментів, який має добрий стан здоров'я, не являється інвалідом, не страждає на хронічні захворювання, є працездатним, але на даний час не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості; суд зважує на умови проживання, витрати на проживання, поточні потреби як стягувача аліментів, так і платника аліментів, їх дітей, також суд ураховує те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання, а тому частково задовольняє позовні вимоги.

При цьому суд зауважує на тому, що одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинен забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), а також з врахуванням стану здоров'я дитини, матеріального становища сторін та те, що відповідача є на утриманні неповнолітня дитина від іншого шлюбу, неповнолітня дочка ОСОБА_3 знаходяться на утриманні матері та відсутні докази на підтвердження виконання ОСОБА_2 обов'язку по її утриманню, збільшився прожитковий мінімум на дітей, покращилось матеріальне становище відповідача позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки слід збільшити до 1800 гривень та стягувати з відповідача щомісячно, з часу набрання рішення законної сили і до досягнення нею повноліття, оскільки вказаний розмір є таким, що здатний забезпечити дитині належні умови для існування, повноцінного розвитку та належних умов проживання, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при подачі позовної заяви немайнового характеру станом на 01.01.2017 року складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі ОСОБА_2 у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 гривень на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-66, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, працюючого теслярем в приватному підприємстві «Ремсервіс-Ч», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 28 січня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 1800 гривень з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист № 2-2018, виданий 12.11.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили, долучив його до матеріалів справи.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, працюючого теслярем в приватному підприємстві «Ремсервіс-Ч», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 28 січня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 640 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Смірнова