Провадження № 4-с/761/246/2017
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника скаржника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, Корсунь-Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області на постанову про повернення виконавчого документа від 21.07.2016 року ВП №46788165 та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2017 року до суду надійшла зазначена скарга.

В скарзі скаржник просить: визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Лехини А.М. про повернення виконавчого документа та завершення виконавчого провадження №46788165; скасувати постанову державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Лехини А.М. про повернення виконавчого документа; зобов'язати державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Лехину А.М. задовольнити вимогу скаржника про подальше виконавче провадження та усунути порушення прав шляхом примусового виконання судового рішення від 07.05.2014 року.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що на виконанні у Корсунь-Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області перебував виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_3 коштів. Заявник отримала постанову від 21.07.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте з постановою не погоджується та зазначає, що державним виконавцем не було проведено усіх пошукових і розшукових дій, не було проведено будь-яких примусових дій, він не скористався своїми правами, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги скарги не надійшли.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги скарги не надійшли.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.05.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва проголошено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», Моторного (транспортного) страхового борю України, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 10 519,10 грн. та 2 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішення набрало законної сили та 13.10.2014 року видано виконавчий лист.

Постановою від 10.03.2015 року державний виконавець Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 відкрила виконавче провадження №46788165 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

20.07.2017 року (можливо описка) державний виконавець Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чубенко А.А. склав акт за яким боржник за адресою, зазначеною у виконавчому листі не проживає, майно на яке можливо проводити стягнення відсутнє.

Постановою від 21.07.2016 року державний виконавець Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Лехина Альона Миколаївна повернула виконавчий лист стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в постанові, боржник за вказаною адресою не проживає. Майна боржника не виявлено.

Копії матеріалів виконавчого провадження до суду на неодноразові вимоги не надійшли, а тому суд позбавлений можливості встановити які дії були проведені державним виконавцем під час виконавчого провадження.

Стаття 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016 року) передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що державним виконавцем не вжиті всі передбачені законом заходи для належного виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про повернення виконавчого листа стягувачу - скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, Корсунь-Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області на постанову про повернення виконавчого документа від 21.07.2016 року ВП №46788165 та її скасування - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Лехини Альони Миколаївни щодо винесення постанови від 21.07.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №46788165.

Скасувати постанову державного виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області Лехини Альони Миколаївни від 21.07.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №46788165.

В іншій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м.Києва до Апеляційного суду м.Києва. Сторона, яка приймала участь у справі, але не була присутня при проголошенні ухвали може її оскаржити протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Н.Г.Притула