Справа № 372/1413/16-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/3054/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 24.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ в натурі майна, що знаходиться у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду із даною позовною заявою та просила виділити в натурі їй 1/2 частину житлового будинку загальною площею 104,1 м2, житловою площею 57,2 м2 з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Новій,11 у смт. Козин Обухівського району Київської області, а саме: кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд гараж Ж, сарай З, колодязь № 5, вбиральню Г та огорожу № 3, виділити в натурі ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Новій, 11 у смт. Козин Обухівського району Київської обл., а саме : кімната 1-1, площею 9,0 кв.м.; кімната 1-2 , площею 10,6 кв.м.; кімната 1-3, площею 16,9 кв.м.; кімната 1-4, площею 1,2 кв.м.; кімната 1-5, площею 2,6 кв.м.; кімната 1-6, площею 11,7 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд - літню кухню Б; сарай- Е, вбиральню В; колодязь - № 4, погріб під «а», «а1» та огорожу №1, ворота - № 2 з хвірткою залишити в спільному користуванні; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2, на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Новій, 11 у смт. Козин Обухівського району Київської обл., а саме : кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд гараж Ж, сарай З, колодязь № 5, вбиральню Г та огорожу - № 3.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначила, що 05.08.2014 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на майно померлого. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 травня 2015 року вона отримала у спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку по вул. Нова, 11, смт. Козин, Обухівського району, Київської області. Ще за життя її покійний чоловік домовився зі своїм братом (відповідачем) поділити будинок, вони його розділили, облаштували окремі входи і стали проживати кожен у своїй частині будинку. Після смерті ОСОБА_4 відповідач перестав впускати позивача до будинку, поміняв замок у хвіртці. Позивач намагалась врегулювати спірні питання з відповідачем в позасудовому порядку, однак це їй не вдалося, тому вона звернулась з позовом до суду для виділення частки житлового будинку в натурі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Виділено в натурі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Новій, 11 у смт. Козин Обухівського району Київської обл., а саме : кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд гараж Ж, сарай З, колодязь № 5.

Виділено в натурі ОСОБА_2, ідентифікаційний номер 221071697, 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Новій, 11 у смт. Козин Обухівського району Київської обл., а саме : кімната 1-1, площею 9,0 кв.м.; кімната 1-2 , площею 10,6 кв.м.; кімната 1-3, площею 16,9 кв.м.; кімната 1-4, площею 1,2 кв.м.; кімната 1-5, площею 2,6 кв.м.; кімната 1-6, площею 11,7 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд - літню кухню Б; сарай- Е; вбиральню В; огорожу №1.

Ворота - № 2 з хвірткою залишено в спільному користуванні.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2, ідентифікаційний номер 221071697, на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 104,1 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. з прибудинковими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Новій, 11 у смт. Козин Обухівського району Київської обл., а саме : кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок і з прибудинкових будівель і споруд гараж Ж, сарай З, колодязь № 5.

Стягнуто з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер 221071697, на користь ОСОБА_3 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1278, 63 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2590,64 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із висновком суду апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно із статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житловий будинок за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вулиця Нова, будинок,11, загальною площею 104,1 кв.м. знаходяться у спільній частковій власності, а саме 1/2 частка знаходиться у власності ОСОБА_3.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, засвідченого державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори 26.05.2015 року, позивач ОСОБА_3 набула права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вулиця Нова, будинок,11, до будинку примикають: літня кухня Б, туалет В, туалет Д, сарай Е, гараж Ж, сарай З, огорожа - № 1, колодязь № 2, ворота № 2.

З матеріалів справи також вбачається отримання у спадщину будинку в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з отриманням відповідних свідоцтв.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11 по вул. Нова у смт. Козин Обухівського району Київської області, виготовленого ОСОБА_5 від 20.08.2015 року на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що площа приміщень житлового будинку складає коридор 9,0 кв.м., житлова 10,6 кв.м., житлова 16,9 кв.м., вбиральня 1,2 кв.м., ванна 2,6 кв.м., кухня 11,7 кв.м., прихожа 15,3 кв.м., житлова 10,8 кв.м., житлова 17,3 кв.м., кухня 8,4 кв.м. Поряд з будинком знаходяться прибудинкові споруди, а саме: літня кухня Б; вбиральня В; вбиральня Г; сарай Е; гараж Ж; сарай З; огорожа - №1; ворота - №2; огорожа №3; колодязь - №4; колодязь - № 5, погріб.

Так, позивач користується наступними приміщеннями: кімната 2-1, площею 15,3 кв.м.; кімната 2-2, площею 10,8 кв.м.; кімната 2-3, площею 17,3 кв.м.; кімната 2-4, площею 8,4 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок.

В користуванні відповідача перебувають приміщення: кімната 1-1, площею 9,0 кв.м.; кімната 1-2 , площею 10,6 кв.м.; кімната 1-3, площею 16,9 кв.м.; кімната 1-4, площею 1,2 кв.м.; кімната 1-5, площею 2,6 кв.м.; кімната 1-6, площею 11,7 кв.м. відповідно до технічного паспорту на будинок.

Також встановлено, що відповідачем в судовому засіданні 05.01.2017 року було подано підписаний ним проект мирової угоди, з якого вбачається що відповідач визнає поділ в натурі житлового будинку, який просить позивач, повністю та частково в частині допоміжних споруд. Однак, мирової угоди в під час розгляду справи сторонами досягнуто не було.

Також судом першої інстанції встановлено, що наявна конфігурація будинку (відповідно до технічної документації), позовні вимоги (в частині виділу в натурі приміщень самого будинку), редакція мирової угоди, запропонованої саме відповідачем, дозволяє прийняти рішення щодо виділу часток в натурі на підставі наявних матеріалів справи без проведення судової експертизи, оскільки додаткові спеціальні знання для вирішення конкретно цього спору не потрібні. Більш того, про проведення такої експертизи сторони не заявляли.

Як передбачено ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Однією із позовних вимог є припинення спільної часткової власності відповідача на майно, виділене в натурі позивачу. Ця вимога є обґрунтованою і логічною. Подібної вимоги щодо припинення спільної часткової власності позивача на майно відповідача заявлено не було. Це питання було ініційовано судом, однак позивач предмет позову в цій частині не змінював. Самостійно виходити за межі позовних вимог суд не може.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги доводи представників відповідача про неналежне оформлення технічної документації на будинок, не введення його в експлуатацію (як підставу для неможливості виділу в натурі частки), пояснення третіх осіб про нібито не проживання позивача у спірному будинку та відсутності у неї прав на свою частку колегією ці доводи не приймаються, оскільки вони жодним чином не спростовують позовних вимог, не впливають на законне право позивача на ? частину будинку (відповідно до свідоцтва про право на спадщину) та не доведені жодним належним та допустимим доказом.

Натомість, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, щодо того, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом ОСОБА_3 спадщина складається з ? частки житлового будинку № 11 по вул. Нова у смт. Козин Обухівського району Київської області, до будинку примикають: літня кухня Б, туалет В, туалет Д, сарай Е, гараж Ж, сарай З, огорожа - № 1, колодязь № 2, ворота № 2. Тобто, до спадкового майна не входять : колодязь № 5, вбиральня Г, огорожа № 3, колодязь - № 4, погріб під «а», «а1». Тому суд першої інстанції так і колегія суддів апеляційної інстанції в цій частині позбавлений можливості вирішити питання про виділ в натурі майна, оскільки відсутні правові підстави для цього. Окремо колегія суддів зазначає, що наявність колодязя № 5 була доведена та обґрунтована позивачем під час судового розгляду.

Також колегія суддів, погоджується щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, та на правову допомогу відповідно до укладеного між позивачем ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_6 договору про надання правової допомоги від 20.05.2016 року, докази на підтвердження витрат на надання позивачеві правової допомоги у розмірі 2590,64 грн. позивачем були надані до суду.

Отже враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції, що частки власників у спільному будинку не виділені в натурі, у позивача виникають труднощі в користуванні та розпорядженні своєю часткою майна, оскільки на користування та розпорядження спільною власністю має бути згода всіх співвласників спільного майна, а відповідач врегулювати це питання в позасудовому порядку не бажає, а тому вимоги позивача підлягають до часткового задоволення та є обґрунтованими та такими що відповідають вимогам закону, які регулюють дані правовідносини.

А тому, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: