АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9235 Головуючий у 1-й інстанції - Клочко І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р. Невідомої Т.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь додатково одноразову щорічну допомогу в серпні місяці в розмірі 1000 грн. на підготовку дитини до школи до її повноліття.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 8 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - про стягнення одноразової щорічної допомоги на підготовку дитини до школи, суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.81-86).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: позивачку та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, відповідача та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При вирішенні справи районним судом установлено, що з 4 березня 2006 року по 25 листопада 2008 року ОСОБА_2 з ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами досягнуто не було.

За встановлених обставин, ураховуючи пояснення відповідача про те, що матеріальної допомоги за станом здоров'я потребує його мати, що підтверджується медичною документацією, а також те, що відповідачем добровільно перераховувались кошти на утримання дитини, районний суд визначив аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку доходу відповідача щомісячно.

Справа вже була предметом апеляційного розгляду. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року ухвала Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року скасована, справа передана до апеляційного суду на новий розгляд.

За правилом ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення (судом касаційної інстанції), є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду суд касаційної інстанції зазначив наступне.

Апеляційний суд, стягуючи аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, не звернув уваги на те, що неповнолітня дитина сторін у справі потребує фінансових витрат, у тому числі у зв'язку із хворобами. Фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, апеляційний суд не встановив, а дійшов суперечливих висновків, оскільки вказав що у відповідача немає перешкод для несплати аліментів на утримання його малолітньої дитини, проте стягнув лише 1/6 частину його заробітку з посиланням на письмові пояснення відповідача, які відповідно до ч.2 ст.57 ЦПК України є доказом лише, у разі якщо ОСОБА_3 допитувався як свідок (ст. 62 ЦПК України). При цьому надана ним медична документація щодо стану здоров'я його матері (а.с.46-50) не підтверджує того, що лише відповідач надає допомогу матері, не підтверджує розміру таких витрат на допомогу.

Ураховуючи висновки і мотиви суду касаційної інстанції, які є обов'язковими, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з роз'ясненнями п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У даному випадку дев'ятирічний син сторін є хворобливою дитиною, у тому числі потребує ортодонтичного лікування (а.с.63-67).

Мати, з якою проживає дитина, має стабільний, однак невисокий дохід і не в змозі забезпечити усі потреби дитини (а.с.62).

Водночас, відповідач працює на посаді експерта в ПАТ "Укртелеком", має стабільний дохід та може надавати дитині утримання у розмірі 1/4 частини свого доходу, оскільки не має на утриманні інших дітей.

При цьому, судом касаційної інстанції встановлено, що надана відповідачем медична документація щодо стану здоров'я його матері (а.с.46-50) не підтверджує того, що лише відповідач надає допомогу матері, а також не підтверджує розміру витрат на допомогу матері.

Указані обставини, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина шляхом збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, з 1/6 частини до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до встановленого ст. 11 ЦПК принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У даному випадку ОСОБА_2 пред'явила вимоги про стягнення з батька дитини одноразової щорічної допомоги на підготовку дитини до школи у розмірі 1 000 грн. із посиланням на відомі факти про щорічні витрати на підготовку дитини до школи.

Таким чином ці вимоги не обґрунтовані існуванням особливих обставин - розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

З огляду на викладене, висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення цих позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що дитина відвідує басейн за станом здоров'я та спортивні секції, а також потребує додаткових витрат на обстеження і лікування, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позов у цій частині був заявлений з інших підстав. Водночас, за правилом ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог про стягнення одноразової щорічної допомоги на підготовку дитини до школи у розмірі 1000 грн. дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, томупідстав для скасування оскаржуваного рішення в цій частині немає.

Таке вирішення цієї частини позовних вимог не позбавляє ОСОБА_2 права з інших підстав пред'явити до батька дитини позов про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних розвитком здібностей дитини або її хворобою.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів змінити.

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, з 1/6 частини до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення одноразової щорічної допомоги на підготовку дитини до школи залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома