Справа № 386/515/17
Провадження № 2/386/356/17
23 серпня 2017 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді Гут Ю. О. секретаря судового засідання - Прядун А.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,
Свої зобовязання за договором ПАТ КБ ОСОБА_4 виконав в повному обсязі, надав ОСОБА_3 кредитний ліміт в розмірі 3000, 00 грн..
Відповідно до п.3.2.1.2.3.4. Умов-Банк має право при порушення клієнтом будь-якого із зобов»язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування вимогами від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов»язань за кредитом в повному обсязі.
З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобов»язань за договором №б/н від 25.07.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 15.03.2016 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт .
- 8473, 21 грн.- заборгованість за кредитом ;
- 847, 31 грн.- заборгованість за процентам за користування кредитом;
- 5387, 18 грн. штраф згідно угоди;
- 3389,20 грн.- заборгованість по пені та комісії за користування кредитом.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі .
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 09.06.2017 року та 23.08.2017 року не зявився рекомендовані листи, які були надіслані за адресою АДРЕСА_1 повернулись без вручення за закінченням терміну зберігання .
Відповідно довідки Голованівського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області від 17.05.2017 року №576 та довідки Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області за №02-19/668 від 19.05.2017 року, місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Леніна) 6 кв.33, а тому суд у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України .
Враховуючи, що сторони до суду не з»явились , суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши заяви представника позивача , відповідача та матеріали справи в їх сукупності дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Свої зобовязання за договором ПАТ КБ ОСОБА_4 виконав в повному обсязі, надав ОСОБА_3 кредитний ліміт в розмірі 3000, 00 грн., та затвердив порядок розрахунків за користування кредитом відповідно до розділу умов 3.2.1.4.
Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого їх зобовязань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі.
Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.
У порушення норм закону та договору відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконав , кошти для погашення заборгованості не сплатив.
Отже, у зв'язку з укладенням 15.03.2016 року між Банком і відповідачем угоди виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України.
Відповідно дост. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Нормами частини 1статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини. Отже, внаслідок укладання договору банківського обслуговування, у вигляді заяви на відкриття рахунку між сторонами виникли цивільні права та обов'язки та позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Ст. 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, а відповідач не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві.
Суд, дотримуючись норм закону, принципів законності та справедливості та всебічного і повного дослідження матеріалів справи зазначає, що на час розгляду справи в суді сторонами договір № б/н від 25.07.2013 року не був припинений, крім того 15.03.2016 року між сторонами було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, тому враховуючи вище наведене вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення.
Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача судових витрат, зокрема судового збору у розмірі 1600,00 грн., що стверджується платіжним дорученням (а.с.1).
Керуючись ст.ст.3,8, 10,60, 213,-215,218, 224-226 ЦПК України, ст. ст.11,526, 527, 534, 1049, 1050 ЦК України , суд
Позов ОСОБА_1 Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьму разі строк на апеляційне оскарення рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження .
Суддя: Гут Ю. О.