АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Панченка М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановила:

у лютому 2017р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 23 жовтня 2009р.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що з відповідачем спільних дітей не має, оскільки у свідоцтві про народження доньки ОСОБА_3, 2005 року народження, він батьком не вказаний.

Позивач посилався на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось, останнім часом стосунки стали поступово погіршуватись із-за відсутності порозуміння між ними, постійних конфліктів, сварок та розбіжностей у поглядах на життя, у тому числі і сімейне, що призвело до того, що з кінця березня 2016 року вони перестали вести спільне господарство, підтримувати подружні стосунки та з цього часу проживають окремо, тому шлюб існує лише формально, вони втратили почуття любові та поваги один до одного та вже не зможуть бути сім'єю.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року позов задоволено. Шлюб, зареєстрований 23 жовтня 2009р. у Дарницькому районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Києві, актовий запис № 2392, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Справа № 753/2740/17
Апеляційне провадження: №22-ц/796/7732/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
Відповідач посилається на неповне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, оскільки судом не враховано, що у них з позивачем є родина з малолітньою дитиною, діючи в інтересах якої, вона вживає заходів щодо примирення з позивачем з метою збереження родини, крім того існує невирішений спір щодо спільного сумісного майна.

Також відповідач посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, так як розглянув справу у її відсутність, хоча вона направляла суду клопотання про перенесення судового засідання.

- 2 -

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення позивача, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2009р.

Позивач визнав, що є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча у актовому записі про народження не записаний її батьком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шлюб сторін існує формально, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, позивач відмовився від примирення з відповідачем, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відвідає обставинам справи та ґрунтується на нормах матеріального права.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З пояснень позивача під час апеляційного розгляду встановлено, що між подружжям постійно виникали сварки, що впливало на їх взаємні стосунки, вони тривалий час проживають окремо, не підтримують ніяких стосунків, позивач створив нову сім'ю, 7 лютого 2017р. у нього народився син, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_6, яке було оглянуто апеляційним судом у судовому засіданні.

Вказані пояснення позивача не були спростовані відвідачем, вона не заперечували, що протягом сімейного життя у них постійно виникали конфлікти, що з травня 2016р. вони разом не проживають і ніяких стосунків не підтримують.

Доводи відповідача про те, що суд не надав їм строк на примирення, а вона бажає зберегти сім'ю, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного позову, оскільки позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем, стверджуючи, що у нього нова сім'я, народився син і він не бажає відновлювати стосунки з відповідачем.

Крім того, колегія суддів враховує, що сторони проживають окремо з весни 2016р., не підтримують ніяких стосунків, даний позов був поданий до суду у лютому 2017р., про що відповідач була обізнана з квітня 2017р., проте, нею не було наведено які саме заходи вона приймала для примирення з позивачем та відновлення сімейних стосунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Під час розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що між сторонами існують непримиримі стосунки, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, проживати разом із відповідачем не бажає, а примушування його до шлюбу з відповідачем буде суперечити принципу добровільності шлюбу та порушувати принцип вільності особи у своїй гідності та правах, встановлений ст. 21 Конституції України, тобто буде суперечити інтересам позивача.

Також колегія суддів враховує, що з моменту пред'явлення позову про розірвання шлюбу пройшло більше, ніж п'ять місяців, і за цей час сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, створив нову сім'ю, а саме по собі заперечення відповідача проти розірвання шлюбу та наявність спору про поділ майна не може бути достатньою підставою для відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи є правомірними, оскільки суд розглянув справу у відсутність відповідача, хоча 27 квітня 2017р. вона подала до суду клопотання про відкладення судового засідання та надала документи у підтвердження її відсутності 11 травня

- 3 -

2017р. у м. Києві з поважних причин.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки порушення судом норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення даного спору, колегія суддів вважає, що за цих обставин рішення суду не може бути скасоване.

Судом повно з'ясовані обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, допущенні порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність вирішення спору, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом

двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: