печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит», про солідарне стягнення грошової компенсації за порушення авторських прав та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів у якому просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошової компенсації за порушення авторських прав у розмірі 4 064 000 грн. та 25 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування пред'явлених вимог послався на те, що в результаті переддоговірних переговорів з Рекламною агенцією «Світ реклами» в особі керівника ОСОБА_1 та ТОВ «АТОН-ХХІ», в особі ОСОБА_2, шляхом ведення ділової переписки засобами електронної пошти, позивачем було створено позивачем графічний ескіз-макет, а також рекламний салоган: «Спробуйте лізинг! Вам сподобається». Сюжетна лінія (візуалізація зображення) мала робочу назву «Дівчина з перцем», яка полягала в зображенні фото голови (обличчя) дівчини з русим волоссям (вид з лівого боку, профіль) на білому фоні, яка у руці тримає гіркий перець червоного кольору, якого вона ледь торкається кінчиком язика по поверхні. На фото з дівчиною був присутній салоган: «СПРОБУЙТЕ ЛІЗИНГ!» (українською мовою, великими літерами, шрифт, Arial Black, червоного кольору з окантовкою білого кольору) - знизу - слоган «ВАМ СПОДОБАЄТЬСЯ!» (українською мовою, великими літерами, шрифт, Arial Black, синього кольору з окантовкою білого кольору). Разом з тим, позивачеві стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 без його згоди неодноразово використав зазначений об'єкт авторського права у рекламній компанії ТОВ «ЛК «Фаворит» в мережі Інтернет, чим порушив авторські права позивача.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, як на підставу звільнення його від сплати судового збору посилається на п. 2 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 «Про державне мито», відповідно якому позовні про відшкодування моральної шкоди та виплату майнового відшкодування у зв'язку з порушенням авторського права, відтак вважає позивач, судовий збір не сплачується.

Між тим, пункт на який посилається позивач виключено на підставі Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI ( 3674-17 ) від 08 липня 2011 року, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 5 даного Закону визначено пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до п.15 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

В розумінні Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторською винагорода (авторський гонорар) є винагорода, що виплачується автору за створення літературних, мистецьких, наукових та інших творів; винагорода, яка виплачується автору (або його спадкоємцям) за використання твору науки, літератури чи мистецтва. Авторська винагорода сплачується відповідно до укладеного договору в розмірах, обумовлених угодою сторін.

В той же час, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів грошової компенсації за порушення авторських прав, яка є свого роду санкцією, що застосовується судом за встановлене порушення такого права у передбаченому Законом розмірі (абзац 3, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Таким чином, дослідивши зміст позовної заяви та проаналізувавши її вимоги, суддя дійшов висновку, що позивачеві необхідно сплати судовий збір у порядку та розмірі визначеному спеціальним Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2017 року установлено - 1600 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином майнову вимогу про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача грошової компенсації у розмірі 4 064 000 грн., позивачеві слід оплатити судовий збір у сумі 8000 грн.

Крім того, відповідно до правила ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем пред'явлено окрему вимогу немайнового характеру, а саме: позивач просить суд ухвалити рішення яким: стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь 25 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 грн.

З урахуванням наведених положень Закону, позивачеві слід сплатити судовий збір у розмірі 640 грн. за пред'явлену немайнову вимогу та 8000 грн. за пред'явлену майнову вимогу за наступними реквізитами:

отримувач коштів УДКСУ у Печерському районі '

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 380 04 897

рахунок отримувача 312 7

банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві

код банку отримувача 82 00 19

код класифікації бюджету 220 30 001

призначення платежу 22030001;050; "Судовий збір", Печерський р/с, 02896745, за (вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору)

ПІБ (назва) платника,

та надати суду оригінал квитанції (платіжного документу) про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит», про солідарне стягнення грошової компенсації за порушення авторських прав та моральної шкоди, залишити без руху.

Роз'яснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя