АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5299/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 643/1077/17 Харченко А.М.
Категорія: сімейні Доповідач - Хорошевський О.М. УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді - Хорошевського О.М.
суддів: Кіся П.В.,
за участю секретаря - Гончар А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року по справі за клопотанням представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення доказів за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна сумісним майном та поділ майна, -
У червні 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась з заявою про забезпечення доказів в порядку ч. 4 ст. 133 ЦПК України.
В зазначеній заяві просила: витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» інформацію про громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період часу з 2013 року; витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули Державний кордон України» інформацію про громадянку України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період часу з 2013 року.
З метою підтвердження факту спільного відпочинку сторін в Туреччині за кошти, отримані після продажу спірного автомобіля, представник відповідача і звернулась з вищевказаною заявою.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та необґрунтовану та задовольнити їх заяву про забезпечення доказів від 29.06.2017 року.
Пояснює, що наявність спільного відпочинку сторін у Туреччині вказує на те, що відповідач не могла не знати про продаж автомобілю, не могла не знати про сплату ваучеру на відпочинок, крім того скористалась ним, проте в уточнених позовних вимогах просить залишити автомобіль у власності відповідача.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з того, що відомості, про отримання яких просить заявник не стосуються предмету доказування.
Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він ґрунтується на вимогах закону.
Згідно приписів ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі, вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни зазначеної ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -
Апеляційну скаргу відхилити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

О.А. Кружиліна