КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3400/16-ц
Провадження № 2/488/370/17 р.
14.06.2017 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої по справі судді - Лазаревої Г.М.,
при секретарі судового засідання Бондар Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що вказаний кредитний договір було укладено між ним та ОСОБА_3, який помер 16 жовтня 2014 року.
Відповідач постійно проживав разом зі спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, у звязку з чим позивач направляв на його адресу вимогу про погашення заборгованості.
На теперішній час заборгованість не погашена, у звязку з чим позивач і звернувся до суду із даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечував.
Відповідач також в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 04.03.2008 між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, встановивши позичальнику кредитний ліміт на платіжну картку у передбаченому договором розмірі.
В той же час, позичальник свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував.
16 жовтня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 207056, актовий запис № 750.
На день смерті разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями паспортів померлого та відповідача.
При цьому, із матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. (а.с. 25).
24 січня 2016 року позивач направив на адресу Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій просив повідомити про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_3, а також включити кредиторські вимоги Банку в спадкову масу, про що повідомити спадкоємців.
В той же час, відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив, що призводить до порушення прав та інтересів позивача, у звязку з чим вони підлягають судовому захисту.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ст. ст. 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За своїм характером відносини, що виникли між сторонами, є зобовязальними правовідносинами. Так, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.
Судом встановлено, що позивач належним чином виконав зобовязання, взяті на себе за кредитним договором.
В той же час, судом встановлено, що 16 жовтня 2014 року відповідач ОСОБА_3 помер, у звязку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України про спадкування.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у звязку зі смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно повязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою.
Таким чином, у разі смерті фізичної особи боржника за зобовязанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи боржника за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, у звязку з чим відбувається передбачена законом заміна боржників за зобовязанням.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
При цьому, ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований разом із ним за однією адресою, із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, у звязку з чим, на думку суду, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер 16 жовтня 2014 року.
Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк судовий збір в розмірі 1378,00 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: Г.М. Лазарева