АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5350/17 Головуючий 1 інст. - Бондарєва І.В.
Справа № 645/5300/16 Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Піддубного Р.М.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року позивач звернувся з позовом в якому просив суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 37722,55 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором від 04.02.2010 р. у розмірі 33450 грн. 05 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3971 грн. 61 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 28378 грн. 44 коп. та заборгованості за пенею та комісіями у розмірі 1100,00 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь відповідача судовий збір у розмірі 1221 грн. 93 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Позивачем не доведено та не підтверджено строк дії картки внаслідок чого пропущено позовну давність, не надано оригіналу заяви на видачу готівки, розрахунок базується на власних припущеннях позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов'язання, чим порушено умови договору та норми матеріального права.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є позивач та ОСОБА_2 4 лютого 2010 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank/ua, відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн.

Належним чином відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував. Станом на 30.09.2016 р. у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором за відповідачем існує заборгованість у розмірі 37722,55 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту в розмірі 3971,61 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 28378,44 грн.; заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в розмірі 3100,00 грн; штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1772,50 грн. (процентна складова).

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання взятих на себе зобов'язань.

Висновок суду про задоволення позову відповідає обставинам справи і узгоджується з наявними в ній доказами.

Доводи відповідача, що позивачем не підтверджено строк дії картки спростовуються матеріалами справи, оскільки він був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Пам"яткою клієнта та Тарифами, про що свідчить його підпис на заяві. Посилання на відсутність оригіналу заяви на видачу готівки не мають правового значення, оскільки як вбачається з виписки про рух коштів, відповідачем отримувались грошові кошти готівкою через банкомат, а не готівкою в касі банку.

Розрахунок наданий позивачем судом ретельно перевірено і він відповідає умовам договору і вимогам закону. На його спростування відповідач свого розрахунку не надав.

Твердження відповідача, що позов пред»явлено про стягнення щомісячних платежів за період за який сплинула позовна давність не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку стійка прострочена заборгованість по кредиту і процентах виникла з 31 січня 2014 року відповідно в сумі 39,74 грн. по кредиту і в сумі 0,91 грн. по процентах, заборгованість по пені і комісії виникла з 1 березня 2014 року (а.с.3-4). З позовом позивач звернувся 9 листопада 2016 року , тобто період з листопада 2013 року по листопад 2016 року знаходиться в межах позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Р.М. Піддубний

Н.П. Пилипчук