Справа № 159/2978/17
Провадження № 2-др/159/4/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

01 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.. в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за її ж заявою, заінтересована особа - ОСОБА_3, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця 23.08.17 р. звернулась до суду з вказаною вище заявою, зазначає, що 10.08.17 р. вона звернулась до суду із заявою - заінтересована особа - ОСОБА_3, про встановлення трьох фактів, що мають юридичне значення. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 18.08.17 р. її заяву було задоволено повністю, однак, було вирішено встановити лише один з тих трьох з фактів, що мають юридичне значення, що містились у її вимогах. Однак, оскільки судом не ухвалено рішення стосовно двох інших її вимог, з приводу яких вона подавала докази, просить ухвалити додаткове рішення.

Заявниця і заінтересована особа у судове засідання не з»явились, хоча, кожна зокрема, належно оповіщені, про причини неявки суду не повідомили.

Представник заявниці у судовому засіданні заяву підтримала, просить заяву задовольнити з підстав, наведених вище.

Суд, заслухавши представника заявниці, дослідивши докази, зібрані у справі,цивільній справі № 159/2 978/17 провадження № 2о/159/96/17 за заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що стосуються розглядуваного питання, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. У справі слід ухвалити додаткове рішення, оскільки при ухваленні судового рішення у циивільній справі 18.08.17 р., дійсно, не було ухвалено рішення стосовно двох вимог заявниці про встановлення двох юридичних фактів, з приводу яких вона подавала докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь вимоги, з приводу якої заявниця подавала докази, не ухвалено рішення.

Так, у своїй заяві від 10.08.17 р. заявниця просила встановити, що вона є рідною дочкою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.; факт постійного її проживання із ОСОБА_5 як спадкодавицею на час відкриття спадщини після смерті останньої; факт приналежності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., правовстановлюючого документа, виданого на ім»я ОСОБА_6.

Рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 18.08.17 р. одна з вимог заявниці, а саме: про встановлення факту її родинних відносин, була задоволена у повному обсязі та було встановлено, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., уродженки с. Гончого Броду Ковельського району Волинської області; ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., є матір»ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., уродженки с. Гончого Броду Ковельського району Волинської області.

Разом з тим, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, і інші свої вимоги, стосовно яких судом 18.08.17 р. не ухвалено рішення, заявниця обґрунтовувала тим, що вона - ОСОБА_2 - народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у АДРЕСА_1. Її батьками у свідоцтві про її народження вказано: ОСОБА_4 та ОСОБА_6. 15.03.86 р. вона після укладення шлюбу із ОСОБА_8 своє прізвище змінила з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4». ІНФОРМАЦІЯ_1 р. її батько - ОСОБА_4 - помер. Після смерті батька спадщину прийняла заінтересована особа у справі. ІНФОРМАЦІЯ_2 р. її мати - ОСОБА_5 - померла. Після смерті матері відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку пл. 2, 88 га, що розташована на території Дрозднівської сільради Ковельського району Волинської області. Вона звернулась до нотконтори з приводу прийняття цієї спадщини, однак, не має можливості оформити свої спадкові права, так як написання її та її батьків прізвища у правовстановлюючих документах є відмінним. У свідоцтві про її народження її та її батьків прізвища зазначені «ОСОБА_4». Однак, у свідоцтві про одруження її батьків та у свідоцтвах про їх смерть їх прізвище зазначено «ОСОБА_4». У свідоцтві про народження її сестри - заінтересованої особи у справі - прізвище батьків зазначено «ОСОБА_4» і решта відомостей про батьків - повністю збігається. Вважає, що розбіжність у написанні прізвищ її та її батьків зумовлена помилками при перекладі з української на російську мову та навпаки.

На думку суду, за таких обставин слід ухвалити додаткове рішення з приводу тих двох вимог заявниці, за якими вона подавала докази, але судом 18.08.17 р. не було ухвалено рішення.

Щодо вимоги про встановлення факту спільного проживання заявниці із спадкодавицею ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1 270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. 2 - 4 ст. 1 273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом зі спадкодавцем. Для того, щоб встановити факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус за місцем відкриття спадщини перевіряє в паспорті відмітку про реєстрацію проживання спадкоємця та встановлює місця реєстрації проживання спадкодавця за довідкою органів реєстрації. У іншому випадку вважається, що спадкоємець прийняв спадщину через подання заяви до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений для цього законодавством, тобто шестимісячний строк. Своїми діями спадкоємець перериває для себе строк для прийняття спадщини і стає власником майна.

Якщо спадкодавець подав заяву про відмову від спадщини у встановлений для цього строк, вважається, що він відмовився від спадщини.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що заявниця постійно проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_5 на час відкриття спадщини.

Навпаки, згідно з поданою заявницею копією довідки № 426 від 21.07.17 р., виданої Дрозднівською сільрадою Ковельського району Волинської області, ОСОБА_5 проживала у АДРЕСА_1 одиноко.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Відповідно до копії довідки № 436 від 24.07.17 р., виданої цією ж сільрадою, вбачається, що заявниця доглядала і на день смерті ОСОБА_5 проживала разом із спадкодавицею за однією і тією ж адресою, однак, така довідка не може, на думку суду, з врахуванням попередньо вказаної довідки, та того, що заявниця є мешканкою м. Києва, як це стверджується копією її довіреності від 24.07.17 р. (а. с. 16), бути переконливим доказом постійності проживання заявниці із спадкодавицею. Відомості про наявність чи відсутність у заявниці місця реєстрації її місця проживання у її паспорті на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, у розпорядження суду не надано.

При цьому суд враховує, що при ухваленні судового рішення від 18.08.17 р. про задоволення вимог заявниці про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: фактів родинних стосунків з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які померли, копію довідки № 436 від 24.07.17 р., виданої Дрозднівською сільрадою Ковельського району Волинської області, суд оцінював як доказ підставності такої вимоги заявниці лише з огляду на те, що ця довідка стверджувала, що заявниця проживала разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 і за життя останньої доглядала її як матір. Доказом факту постійного проживання заявниці із спадкодавицею ОСОБА_5 на час відкриття спадщини така довідка бути не може.

Тому суд вважає таку вимогу заявниці такою, що не знайшла свого ствердження в суді та до задоволення не підлягає.

Щодо вимоги про встановлення факту приналежності спадкодавиці ОСОБА_5 правовстановлюючого документа.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявниця вказує, що встановлення факту належності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., такого правовстановлюючого документа як Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що виданий на підставі рішення Дрозднівської сільради Ковельського району Волинської області від 15.08.2 000 р. № 13/7 і посвідчує, що ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку пл. 2, 88 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території вказаної вище сільради, має значення для охорони прав та інтересів заявниці або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Однак, з огляду на те, що у одній і тій же заяві від 10.08.17 р. заявниця заклала вимоги про встановлення таких фактів, що мають для неї юридичне значення, як: встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., та факту приналежності останній правовстановлюючого документа, що, за твердженнями заявниці, надасть їй змогу успадкувати вказану вище земельну ділянку після смерті ОСОБА_5 як її матері, та, при цьому, рішення суду від 18.08.17 р. про встановлення факту родинних відносин заявниці та ОСОБА_5, яким встановлено, що заявниця, дійсно, є дочкою спадкодавці ОСОБА_5, і відповідно, може належати до кола осіб, які претендують на спадщину після смерті ОСОБА_5, законної сили не набрало, суд вважає, що така вимога заявниці є передчасною та у її задоволенні також слід відмовити.

До набрання законної сили рішенням суду від 18.08.17 р., яким встановлено факт родинних відносин заявниці та спадкодавиці ОСОБА_5, з огляду на положення ст. 256 ЦПК України виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, що пов»язані з успадкуванням майна, правовстановлючих документ про належність якого видано на прізвище ОСОБА_6, а не на прізвище ОСОБА_5, яка, як встановлено судовим рішенням від 18.08.17 р., є матір»ю заявниці, неможливе.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 234, 215, 220, 1 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Доповнити рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.08.17 р. у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зазначити, що у задоволенні вимог про встановлення таких фактів, що мають юридичне значення як: встановлення факту спільного проживання заявниці із спадкодавицею ОСОБА_5 на час відкриття спадщини; встановлення факту приналежності спадкодавиці ОСОБА_5 правовстановлюючого документа, - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:І. М. Логвинюк