РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/836/17

25 липня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, за вірне прийняти визнання відповідачем позову.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що 06.11.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ГЮ №101326, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції.

Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ №234120, видане Виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області.

Малолітня дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї №563 від 25.04.2017 року. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо від сімї. Позивач самостійно та за допомоги своїх батьків матеріально утримує дитину.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач є молодою, працездатною особою та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дитини та захищаючи її інтереси, рахує вимоги позивача обгрунтованими.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу, та вважає, що визначений позивачем розмір аліментів 1000 грн. на утримання малолітнього ОСОБА_5 в місяць, є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11,88,174,209,212,214-215ЦПК України, ст.ст. 141,180-182,184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, 26.10.1992 р. н. аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, на утримання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 28.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6