Справа № 355/670/17
Провадження № 2/355/397/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленка К.В.

з участю секретаря Старенької С.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 15 листопада 1990 року померла його баба ОСОБА_4.

Спадкове майно померлої складається з:

Житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 1963 року будівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Веселинівка, вулиця Кірова, будинок № 2.

На момент смерті ОСОБА_4, була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя спадкового договору та заповіту баба не складала.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був її син (батько позивача) ОСОБА_5, який помер 08 серпня 1970 року.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте фактичними діями спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв.

В даний час позивач не має можливості оформити спадкове майно, так як не збереглись документи які посвідчують родинний звязок між ним та його бабою, а також спадковий будинок не був зареєстрований належним чином.

Просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно є онуком ОСОБА_4 яка померла 15 листопада 1990 року, фактичними діями шляхом проживання в будинку прийняв спадщину після смерті 15 листопада 1990 року своєї баби - ОСОБА_4 та визнати за ним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, село Веселинівка, вулиця Кірова, будинок № 2, який належав ОСОБА_4 яка померла 15 листопада 1990 року.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлений позов підтримали в повному обсязі, позивач уточнив, що на даний час було змінено назву вулиці на якій знаходиться спадковий будинок, вулиця Кірова в с. Веселинівка Баришівського району Київської області була перейменована в провулок ОСОБА_6.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області, в судове засідання не зявився, до суду надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника, заявлений позов визнають в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 1990 року померла ОСОБА_4.

Спадкове майно померлої складається з:

Житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами 1963 року будівництва, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Веселинівка, вулиця Кірова, будинок № 2.

На момент смерті ОСОБА_4, була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя спадкового договору та заповіту баба не складала.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був її син (батько позивача) ОСОБА_5, який помер 08 серпня 1970 року.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте фактичними діями спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв.

В даний час позивач не має можливості оформити спадкове майно, так як не збереглись документи які посвідчують родинний звязок між ним та його бабою, а також спадковий будинок не був зареєстрований належним чином.

У позивача не збереглось свідоцтво про народження його батька, який помер в 1970 році, тому позивач не має можливості встановити родинний звязок між спадкодавицею ОСОБА_4 та його батьком ОСОБА_5.

На запити суду надійшли відповіді з Державного архіву Київської області № 9042-7-5 від 13.06.2017 року та Центрального Державного Історичного архіву №2-2059 від 19.06.2017 року з яких вбачається, що актові записи про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відшукані, а актові записи про народження даних осіб відшукати не можливо.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що проживає по сусідству з позивачем, знає його так як була його першою вчителькою, знала його родину, бабу ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5( батька позивача). Вони жили в одній хаті по вул. Кірова в с. Веселинівка. Батько позивача помер, а баба проживала разом з позивачем до самої смерті. Доглядала дітей позивача, позивач опікувався бабою, та поховав її коли вона померла в 1990 році.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що проживає в селі Веселинівка та добре знає родину позивача, знала його бабу ОСОБА_4 яка померла в 1990 році та батька ОСОБА_5 який помер ще раніше. Позивач ОСОБА_1 народився в спадковій хаті та все життя прожив у цій хаті разом з батьками та бабою. Після смерті батька позивач проживав з бабою, доглядав її та коли вона померла, здійснив поховання.

Таким чином в судовому засіданні був доведений факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та його бабою ОСОБА_4, яка померла 15 листопада 1990 року, матірю батька позивача ОСОБА_5, який помер 08 серпня 1970 року.

Також встановлений факт фактичного прийняття позивачем спадщини після ОСОБА_4 яка померла 15 листопада 1990 року, оскільки позивач після смерті спадкодавці проживав в спадковому будинку, доглядав його, користувався ним.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Згідно ст.529 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку. який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у негосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 збудувавши будинок у 1963 році зареєструвала його в по господарській книзі сільської ради, але не встигла отримати свідоцтво про право власності на будинок те, що позивач ОСОБА_1 фактичними діями спадщину після смерті баби прийняв, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину так як в відсутні документи про родинні відносини, а також те, незаконність набуття права власності померлою не передбачена законом та не встановлена судом суд вважає заявлений позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.524,527,529,547,549 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року) п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування № 4 від 24.06.83 року п.2 Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року ст.ст.107, 114,118,119,120 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задоволити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Веселинівка, пров. В. Дарди, будинок № 2, що належав ОСОБА_4 яка померла 15 листопада 1990 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2017 року.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_9