Провадження №2/200/3336/17
У Х В А Л А

19 липня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в передачу у приватну власність в порядку приватизації кімнати у гуртожитку безпідставною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровську з вищезазначеною позовною заявою.

Згідно даних позовної заяви, спірна квартира розташована за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, 106 кімн.708, що в Індустріальному районі за адміністративно-територіальним поділом міста.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Таким чином, результатом приватизації є набуття у власність громадянами України нерухомого майна, віднесеного до державного житлового фонду.

Враховуючи, що спори про право власності на майно вирішуються за його місцезнаходженням, позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська та підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання відмови в передачу у приватну власність в порядку приватизації кімнати у гуртожитку безпідставною - повернути позивачу для звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Шевцова