Справа № 347/1158/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

секретаря: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Із позовних вимог вбачається, що 20.06.2010 року ОСОБА_2 одержала у неї грошові кошти в сумі 3200 доларів США, за продаж автомобіля, про що нею було надано відповідну розписку, та довіреність на право експлуатації термін якої був до 20.06.2013 року та яка втрачена. 10.04.2014 року, побачивши сплив терміну дії довіреності, вона звернулася до відповідачки з проханням надати нову довіреність, однак відповідачка повідомила, що в неї скрутне матеріальне становище і просила надати їй ще 500 доларів на 2 місяці в позику під 18 % місячних. У зв'язку з такою позикою, відповідачка надала їй як гарантію на виконання своїх зобовязань договір застави, в якому зазначила про передачу їй в заклад відповідно до ч.2 ст. 575 Цивільного кодексу України автомобіля НОМЕР_1, крім того, в договорі відповідач зазначила, що у випадку не повернення коштів в розмірі 3700 дол. США, вона набуває право власності на автомобіль. Однак на даний час відповідачка грошові кошти не повернула. Просить позов задоволити.

Відповідачка, в судове засідання не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.06.2010 року ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3200 дол. США за продаж їй автомобіля НОМЕР_2, що стверджується копією розписки від 20.06.2010 року (а.с.4).

Згідно копії розписки від 10.04.2014 року (а.с.3), ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_1 додатково 500 дол. США строком на 2 місяці під 18% місячних.

Відповідно до договору застави транспортного засобу від 28.08.2014 року (а.с.5), ОСОБА_2 зобовязалася переоформити на ОСОБА_1 до 31.12.2014 року автомобіль НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4, або повернути до 31.12.2014 року грошові кошти в розмірі 3700 дол. США.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч.4 ст174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 328, 572, 573, 575, 589, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України "Про заставу" та керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 197, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Звернути стягнення на предмет застави згідно договору 28.08.2014 року в рахунок погашення заборгованості по розписці шляхом визнання за ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_5 права власності на автомобіль НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_4, 2007 року випуску, та надання ОСОБА_1 всіх повноважень необхідних для здійснення продажу транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_6, кузов № НОМЕР_4, 2007 року випуску, з правом зняття з реєстраційного обліку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах