Справа № 324/1203/17
Провадження № 2-н/324/11/2017
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

18 серпня 2017 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на користь дитини-інваліда ІІ групи загального захворювання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів довічно.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Як передбачено п. 1 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно зі ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Наведене свідчить про те, що право на звернення до суду у порядку наказного провадження мають особи, якщо вони заявляють вимоги про стягнення аліментів у визначених ч. 1 ст. 96 ЦПК України розмірах саме на утримання дітей, тобто осіб до 18 років.

Тому, оскільки ОСОБА_1 заявила вимогу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, у той час як п.4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України передбачає можливість стягнення аліментів на утримання лише дітей до 18 років, і, при цьому, не надала жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 42 ЦПК України на підтвердження своїх повноважень на звернення до суду від імені та в інтересах повнолітнього сина ОСОБА_3 із заявою про видачу судового наказу, вбачаються підстави для відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Окрім того, необхідно розяснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 208-210, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2.

Розяснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя