ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2003 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримання дитини, добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу, тому просить позов задовольнити в повному обсязі тастягнути з відповідача на її користь сплачені нею витрати на юридичну допомогу.

В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області зареєстровано шлюбміж ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений відповідний актовий запис № 462 (а.с.4).

Від спільного подружнього життя сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 14.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області(а.с. 6).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України).

За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 183Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліментина дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України (Із змінами, внесеними згідно із Законами № 2037-VIII від 17.05.2017, ВВР, 2017, № 25, ст.291), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто.

Згідно з приписами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на наведене, зважаючи на згоду відповідача, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї четвертої частин від заробітку (доходу) його батька - ОСОБА_2.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що ОСОБА_2 не виконує в повному обсязі у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь сплачені нею витрати на юридичну допомогу.

В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до розрахункової квитанції ОСОБА_1 сплатила 250 грн. адвокату Гончаренко С.С., однак неможливо встановити, які дії були вчинені адвокатом саме у цій справі.

Таким чином, понесення витрат на юридичну допомогу не підтверджені документально, тому підстав для їх відшкодування суд не вбачає.

Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 11, 60, 62, 81, 84, 88, 130, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,проживаючого по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої по АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (28 липня 2017 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова