Справа № 183/7213/16
№ 2/183/1008/17
19 липня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 вересня 2013 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Попасненської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 71 за яким заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,020 га, яка розташована на території Попасненської сільської ради, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП № 001717, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 190 від 04 березня 2003 року ОСОБА_1. 08 квітня 2016 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини, але у звязку із тим, що у неї був відсутній оригінал документа державного акту на право власності на земельну ділянку, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Означену відповідь позивач вважає неправомірною, внаслідок чого звернулася з позовом до суду.
Позивач до суду не з'явилася. Згідно з заявою, наданою суду просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову.
Представник відповідача до суду не з'явився, підстав неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечила проти задоволення позову.
Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.
17 вересня 2013 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Попасненської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 71 за яким заповіла земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,020 га, яка розташована на території Попасненської сільської ради, належну на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП № 001717, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 190 від 04 березня 2003 року ОСОБА_1.
08 квітня 2016 року ОСОБА_2 померла.
22 квітня 2016 року ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за заповітом на земельну ділянку.
Постановою нотаріуса від 04 липня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав ненадання оригіналу державного акту на спадкове майно.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У відповідності до ст.ст.1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).
Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
В зв'язку з наведеним, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту належності померлій за життя нерухомого майна, яке остання набула у власність, здійснила його державну реєстрацію, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу у позивача, враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом саме на вказане спадкове майно та відсутність інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, враховуючи своєчасність прийняття спадщини позивачем, відмову нотаріуса, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов