Провадження № 6/522/264/16
УХВАЛА

07 серпня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В. В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 20.07.2017 року надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання. В якій вона посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2011 року було задоволено позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на її утримання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від заявниці надійшла заява, відповідно до якої вона просила розглянути справу за її відсутності та поновити строк для подачі виконавчого листа.

У відповідності до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 15 березня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, яким позов задоволено у повному обсязі, зокрема:

стягнуо з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17 листопада 2010 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28 жовтня 2027 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом про державний бюджет України.

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 17 листопада 2010 року до виповнення дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - трьох років, тобто до 28 жовтня 2012 року.

На підставі вищевказаного рішення, Приморським районним судом м. Одеси видано позивачу виконавчі листі. (а. с. 25)

Виконавчі документи повинні бути предявлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція чинна, на момент ухвалення рішення).

Зокрема, ч. 3 ст. 22 вказаного Закону передбачено, що рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2011 року в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, вбачається, що платежі присуджено до 2027 року, за таких обставин заявником не пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Щодо вимог про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 606-ХІV державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 606-ХІV стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду. Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений.

Статтею 371 ЦПК України передбачено можливість поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа, та зазначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Однак, із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа для виконання заявник звернулася до суду лише 20.07.2017 року, не зважаючи на те, що відповідне рішення суду було прийняте 15.03.2011 року, а виконавчі листи видані 17.06.2011 року. Також заявником не надано суду належних та допустимих доказів щодо відправки виконавчого листа до до виконавчої служби. З поданого клопотання суду також не вбачається, що до теперішнього часу вказане рішення суду не виконане.

Враховуючи норми ст. 371 ЦПК України суд не вбачає підстав для поновлення заявнику пропущеного строку для предявлення виконавчого документа.

У урахуванням вищевикладеного, суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовляє.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 37, 57, 60, 197, 208-210, 370, 371, 378ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя А. Ю. Бойчук