Справа №359/3766/16-ц
Провадження №2/359/141/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах дер-жави, до Великоолександрівської сільської ради, ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Група Інвест-Проект», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальніс-тю «Профі-Факторинг» та приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору про встановлення права користування цим об'єктом нерухомого майна, а також витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

встановив:

В квітні 2016 року перший заступник прокурора Київської області, діючи в інтере-сах держави, звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що рішенням Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квітня 2013 року був затверд-жений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділян-ки для ведення особистого селянського господарства в с. Чубинське Бориспільського району. 7 листопада 2013 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3. У такий спосіб вона набула право власності на земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 Бориспільського району. 31 січня 2014 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу, за яким вона відчужила приватизовану нею земель-ну ділянку у власність ОСОБА_2 Рішенням Великоолександрівської сільської ради №1873-63-VI від 21 березня 2014 року цільове призначення придбаної ним земельної ділянки було змінено з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Мурги С.Г. №10533226 від 31 січня 2014 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначен-ням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 30 липня 2015 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Група Інвест-Проект» договір про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію), за яким ОСОБА_2 передав його земельну ділянку у користу-вання ТОВ «Група Інвест-Проект» для будівництва на ній багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Бориспільського району. Однак спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування населеного пункту (парк, сквер тощо). Відповідно до ч.3 ст.83 ЗК України передача таких земель у приватну власність не допускається. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 незаконно приватизувала земельну ділянку та не мала права відчужувати її у власність ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_2 незаконно змінив цільове призначення земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Тому перший заступник прокурора Київської області просить суд визнати недійсними та скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квітня 2013 року та №1873-63-VI від 21 березня 2014 року, скасувати рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Мурги С.Г. №10533226 від 31 січня 2014 року, визнати недійсним договір про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію), укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Група Інвест-Проект», а також витребувати з чужого не-законного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуго-вування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні прокурор Малинецький В.А. підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_1 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на відсутність в матеріа-лах цивільної справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування населеного пункту. Тому представник відповідача ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні позо-ву.

Представник відповідача ОСОБА_7 також не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на відсутність в матеріа-лах цивільної справи жодних доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування. Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі ухвали Бориспільського міськрайонно-го суду від 26 травня 2014 року. Це судове рішення набрало законної сили. Тому підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, а також витребування цього об'єкту нерухомого майна з володіння ОСОБА_2 відсутні. Крім того, перший заступник прокурора Київської області пред'явив позов після закін-чення строку позовної давності. Тому представник відповідача ОСОБА_7 просить суд від-мовити у задоволенні позову.

Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Вони були не-одноразово завчасно та у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи.

Вислухавши пояснення прокурора та представників відповідачів, дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Великоолександрівської сільської ради №903-41-VI від 19 жовтня 2012 року (а.с.158) був наданий дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1685 га для ведення особистого селянського господарства в с. Чубинське Бориспільського району.

Іншим рішенням Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квітня 2013 року (а.с.159) вказаний проект землеустрою був затверджений.

7 листопада 2013 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 (а.с.163). У такий спосіб вона набула право власності на земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1

В той же день державний реєстратор РС Бориспільського МРУЮ Хиба А.В. прий-няла рішення №7682107 про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на цей об'єкт нерухомого майна. Це підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12362166 від 7 листопада 2013 року (а.с.162).

Відповідно до п. «а» ч.3 ст.83 ЗК України в редакції, чинній станом на час прийнят-тя оскаржуваного рішення, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) належали до земель комунальної власності, які не могли передаватись у приватну власність.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Респуб-ліки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З копії довідки начальника управління Держземагентства у Бориспільському районі №637-д від 5 березня 2013 року (а.с.120), а також викопіювання з проекту формування території Великоолександрівської сільської ради (а.с.121) вбачається, що земельна ділян-ка, приватизована ОСОБА_3, розташовується в центрі с. Чубинське Бориспіль-ського району та належала до земель загального користування. Аналіз цих обставин свідчить про те, що рішення Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квітня 2013 року суперечило п. «а» ч.3 ст.83 ЗК України та порушило право власності територіальної громади с. Чубинське Бориспільського району на землю.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права належить скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квітня 2013 року.

Встановлено, що 31 січня 2014 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 дого-вір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.143-145), за яким вона відчужила у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_4 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1

В той же день приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга С.Г. прийняла рішення №10533226 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на цей об'єкт нерухомого майна. Це підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №17171614 від 31 січня 2014 року (а.с.146-147).

Рішення Великоолександрівської сільської ради №1873-63-VI від 21 березня 2014 року (а.с.12-13) було змінено цільове призначення земельної ділянки ОСОБА_2 пло-щею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування багатоквартирного житло-вого будинку по АДРЕСА_1 Бориспільського району.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.20 ЗК України в редакції, чинній на час прийняття оскар-жуваного рішення, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначались її власником або користувачем самостійно, крім земель сільськогосподар-ського призначення та земель оборони.

Згідно з абз.2 цієї ж статті земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовувались їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього ж Кодексу.

Так, за правилом ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення осо-бистого селянського господарства, можуть використовуватись для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Встановлено, що будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку жодним чином не пов'язано з виробництвом сільськогосподарської продукції, а також здійсненням сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності. Тому будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку не від-носиться до сільськогосподарського призначення. Ці обставини свідчать про те, що зміна цільового призначення з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку суперечить ч.5 ст.20, ст.33 ЗК України.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради №1873-63-VI від 21 березня 2014 року в частині зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з ведення особистого селянського гос-подарства на будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Бориспільського району.

Як вбачається з ч.1 ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та сус-пільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Однак правила ч.1 ст.22 ЦК України не передбачають одночасного скасування та визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування. Ця обставина свідчить про відсутність підстави для додатко-вого визнання недійсними рішень Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квітня 2013 року та №1873-63-VI від 21 березня 2014 року. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог першому заступнику прокурора Київської області належить відмовити.

З мотивувальної частини ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 26 трав-ня 2014 року (а.с.150-153) вбачається, що земельна ділянка площею 0,1685 га з кадастро-вим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва та об-слуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Бориспільського району була об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_4 На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Цією ж ухвалою суду в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_2 було визнано право власності на земельну ділянка площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1

У зв'язку з цим в рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нота-ріального округу Мурги С.Г. №10533226 від 31 січня 2014 року була внесена зміна: замість договору купівлі-продажу підставою виникнення права власності на земельну ділянку була зазначена ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 26 травня 2014 року. Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №55288264 від 16 березня 2016 року (а.с.17-20).

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, під-приємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від осо-би, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», право на справедливий суд, яке гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розуміється у світлі преамбули Конвенції, у відпо-відній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права ви-магати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду (п.52 рішення у справі «Рябих проти Росії».

Встановлено, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 26 травня 2014 року набрала законну силу. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтверд-ження того, що вказане судове рішення було скасовано. Відтак підстави для припинення юридичної дії рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Мурги С.Г. №10533226 від 31 січня 2014 року відсутні також. Ці обставини свід-чать про те, що правова підстава, на якій ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку, не припинилась. Витребування цього об'єкту нерухомого майна з володіння ОСОБА_2 призведе до фактичного перегляду законності ухвали Борис-пільського міськрайонного суду від 26 травня 2014 року. Це буде свідчити про нехту-вання принципом юридичної визначеності та свавільне порушення права на справед-ливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суд вважає, що підстави для скасування рішення приватного нота-ріуса Бориспільського районного нотаріального округу Мурги С.Г. №10533226 від 31 січня 2014 року, а також для витребування з володіння ОСОБА_2 земельної ділян-ки площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим приз-наченням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 Бориспільського району, відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог першому заступнику прокурора Київської об-ласті належить відмовити.

Встановлено, що 30 липня 2015 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Група Інвест-Проект» договір про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію), за яким ОСОБА_2 передав його земельну ділянку у користування ТОВ «Група Інвест-Проект» для будівництва на ній багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Ця обставина підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №552882 64 від 16 березня 2016 року (а.с.17-20).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є не додер-жання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені части-нами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником спірної земельної ділянки. Він мав право на власний розсуд розпоряджатись цим об'єктом нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що оспорюваний договір про право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію) повністю відповідає ч.1 ст.319 ЦК України.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання недійсним договору про право забудови земельної ділянки (договору суперфіцію), укладеного 30 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Група Інвест-Проект», відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги першому заступнику прокурора Київської області належить відмови-ти також.

Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч.4 ст.267 цього ж Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що 26 квітня 2013 року копія рішення Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI надсила-лась Бориспільській міжрайонній прокуратурі або прокуратурі Київської області. Ця об-ставина свідчить про те, що перший заступник прокурора Київської області об'єктивно не міг довідатись про вказане рішення органу місцевого самоврядування.

Зі штампу, розміщеному на супровідному листі начальника відділу Генеральної прокуратури України №04/2/3-р-15 від 8 вересня 2015 року (а.с.90), вбачається, що про оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування перший заступник прокурора Київської області вперше дізнався лише 8 вересня 2015 року зі змісту заяви мешканців с. Чубинське Бориспільського району про вчинення корупційного правопорушення (а.с.91-107). Ця обставина свідчить про те, що саме з 8 вересня 2015 року розпочався трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку повинен був закінчитись лише 8 вересня 2018 року. Однак зі штампу, розміщеному на титульній сторінці позову (а.с.1), вбачається, що перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду вже 28 квітня 2016 року.

З огляду на це суд вважає, що перший заступник прокурора Київської області не пропустив строк позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що прокуратура Київської області сплатила судовий збір в розмірі 8450 гривень 97 копійок (6156 + 2294,97) за пред'явлення трьох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру. Ці обставини підтверджуються платіж-ними дорученнями №565 від 6 квітня 2016 року (а.с.21) та №1119 від 16 червня 2016 року (а.с.33). Однак пред'явлений позов задоволений лише в частині двох вимог немайнового характеру, пред'явлених до Великоолександрівської сільської ради.

З огляду на це суд вважає, що з Великоолександрівської сільської ради на користь прокуратури Київської області належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2756 гривень (1378 х 2).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах дер-жави, до Великоолександрівської сільської ради, ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Група Інвест-Проект», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальніс-тю «Профі-Факторинг» та приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Мурга Світлана Геннадіївна, про визнання недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору про встановлення права користування цим об'єктом нерухомого майна, а також витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради №1158-48-VI від 26 квіт-ня 2013 року, яким був затверджений проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1

Скасувати рішення Великоолександрівської сільської ради №1873-63-VI від 21 березня 2014 року в частині зміни цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,1685 га з кадастровим номером НОМЕР_5 з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 Бориспіль-ського району.

У задоволенні позову в частині інших вимог першому заступнику прокурора Київ-ської області відмовити.

Стягнути з Великоолександрівської сільської ради на користь прокуратури Київ-ської області витрати на оплату судового збору в розмірі 2756 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: Велико-олександрівською сільською радою - протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду, іншими учасниками цивільного процесу - протягом 10 днів з дня отримання його копій.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець