Справа № 355/1249/16-ц
Провадження № 2/355/462/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в селищі Баришівка справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свою позовну заяву обґрунтовують тим, що після смерті їхньої тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина, яка зокрема складається із:

-земельної ділянки площею 4,9000 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради, ділянка НОМЕР_10;

-земельної ділянки, площею 0,3731 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться на території Селищанської сільської ради, ділянка НОМЕР_11;

-житлового будинку АДРЕСА_1;

-житлового будинку АДРЕСА_2.

Право власності на зазначені земельні ділянки за ОСОБА_4 виникло на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.02.2012 року, право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами по АДРЕСА_1 виникло на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.04.2011 року, а в житловому будинку АДРЕСА_2, остання проживала до дня своєї смерті.

За життя, ОСОБА_4 склала заповіт згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_4, 15.10.2014 року позивачі звернулися до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом.

Однак, в прийнятті заяв про прийняття спадщини за заповітом було відмовлено в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.

Позивачі просять суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на майно, яке залишилося в спадок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про поважність причин своєї неявки, суд не повідомив.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про поважність причин своєї неявки, суд не повідомив.

Представник позивачів ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить повернення до суду поштового повідомлення, яке було вручене 22.07.2017 року.

Від ОСОБА_5 до суду надійшла заява ( вх. № 4683 від 02.08.2017 року) про розгляд справи без участі позивачів та його, як їхнього представника, повідомивши про результати розгляду поштою.

Представник відповідача Селищанської сільської ради Баришівського району на розгляд справи не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від сільського голови ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Позовні вимоги позивачів визнають в повному обсязі ( т.1 а.с. 156 )

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік померла ОСОБА_4, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області було зроблено відповідний запис за №19.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкування за законом виникає у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини (ч. 2 ст. 1223 ЦК України ).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За життя, 11.05.2010 року ОСОБА_4 було складено заповіт, за яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона буде право за законом, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( т.1 а.с.106 ). Даний факт підтверджується довідкою Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області в якій зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя склала заповіт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам та земельні ділянки ( паї ) на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : АДРЕСА_1 ( рішення Баришівського районного суду Київської області від 08.04.2011 року т.1 а.с. 91 ); земельна ділянка площею 0,3731 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради діл. НОМЕР_11 кадастровий НОМЕР_1 ( свідоцтво про право на спадщину за законом т.1.а.с.110 ); земельна ділянка площею 4,9000 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради діл. НОМЕР_10 кадастровий НОМЕР_2 ( свідоцтво про право на спадщину за законом т.1.а.с.111 ); житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 ( довідка Селищанської сільської ради Баришівського району № 27 від 27.01.2015 року ( т.1 а.с.117 ).

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічна норма міститься у п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно з п. 1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

За матеріалами справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,3731 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 4,9000 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Селищанської сільської ради згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 та НОМЕР_4 від 23 березня 2006 року відповідно, належали ОСОБА_7 ( т.1.а.с.112-113), спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_4 На вказані земельні ділянки, останній були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.2012 року ( т.1а.с.110-111)

Як зазначають позивачі, померла ОСОБА_4 за свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію свого права на зазначені земельні ділянки та виготовити на власне ім'я державні акти на право власності на земельні ділянки.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Системний аналіз наданих позивачами доказів, дає змогу суду достовірно встановити, що спірні земельні ділянки належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, яка все своє майно заповіла позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка не встигла за життя зареєструвати своє право на земельні ділянки, а тому мають право на спадкування земельних ділянок.

Вирішуючи питання визнання за спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 суд також вважає, що позовні вимоги є повністю обгрунтованими.

Як вбачається із довідки № 29 від 27.01.2015 року Селищанської сільської ради, згідно запису в погосподарській книзі № 5 р/р 439 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1 а.с.114)

Відповідно до роз'яснень наданих в п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013, підлягають задоволенню вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та/або відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця).

Таким чином, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині також задовольнити.

Встановлені обставини підтверджуються доданими до справи письмовими матеріалами:

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 НОМЕР_5;

-копією заповіту ОСОБА_4 від 11.05.2010 р.;

-копією рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2011 року;

-копією витягу про державну реєстрацію прав від 09.06.2011 року;

-копією паспорта ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

-копією відповіді від 15.10.2014 року ;

-копією свідоцтва про право на спадщину від 24.02.2012 року НОМЕР_6;

-копією свідоцтва про право на спадщину від 24.02.2012 року НОМЕР_7;

-копією державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_8.;

- копією державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_9;

- іншими матеріалами справи.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що спадкове право позивачів підлягає захисту у визначений ст.16 ЦК України спосіб - шляхом визнання права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 3,16 392,1217,1249 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.83 року, ст.ст. 92,1217, 1270,1278,1296,1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 66, 68 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02.2012 р. № 296/5, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, права власності на спадкове майно, а саме:

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

- 1/2 частки земельної ділянки, площею 4,9000 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради, ділянка НОМЕР_10, кадастровий номер НОМЕР_2, Баришівського району, Київської області, що належала померлій ОСОБА_7 правовстановлюючим документом на яку є Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Баришівською районною державною адміністрацією 23 березня 2006 року і зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 83;

- 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,3731 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради, ділянка НОМЕР_11, кадастровий номер НОМЕР_1, Баришівського району, Київської області, що належала померлій ОСОБА_7 правовстановлюючим документом на яку є Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Баришівською районною державною адміністрацією 23 березня 2006 року і зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 88;

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, право власності на спадкове майно, а саме:

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2;

- 1/2 частки земельної ділянки, площею 4,9000 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради, ділянка НОМЕР_10, кадастровий номер НОМЕР_2, Баришівського району, Київської області, що належала померлій ОСОБА_7, правовстановлюючим документом на яку є Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Баришівською районною державною адміністрацією 23 березня 2006 року і зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 83;

- 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,3731 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Селищанської сільської ради, ділянка НОМЕР_11, кадастровий номер НОМЕР_1, Баришівського району, Київської області, що належала померлій ОСОБА_7, правовстановлюючим документом на яку є Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий Баришівською районною державною адміністрацією 23 березня 2006 року і зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 88.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк