АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3013/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа №645/8699/13 ОСОБА_1
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» в особі Харківської філії «ПУМБ», ОСОБА_4, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської області, ТОВ «АНСУ», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсним кредитний договір № 5666364 від 12 вересня 2007 року, укладений між позивачем та ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» в особі Харківської філії «ПУМБ»; визнати недійсним договір іпотеки № 5666400 від 12 вересня 2007 року, укладений між позивачем та Банком «ПУМБ», посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, р. № 3382; визнати прилюдні торги, організовані ПП «Нива-В.Ш.» в особі філії 21 м. Харкова такими, що не відбулися; визнати недійсним та скасувати протокол прилюдних торгів № 2112224 від 05 листопада 2012 року; визнати недійсним та скасувати акт відділу примусового виконання рішень ВДВС ХМУЮ від 09 листопада 2012 року; визнати недійсним свідоцтво про придбання квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів від 22 листопада 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, р. № 3235.

В обґрунтування позову посилався на те, що 12.09.2007 року між ним та ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» в особі Харківської філії «ПУМБ» було укладено кредитний договір № 5666364 на суму 38990 доларів США. На виконання умов договору був укладений договір іпотеки, предметом якого стала двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2, яка належала позивачу на праві власності. Позивач вказав, що він є колишнім військовослужбовцем, залишив військову службу у зв'язку з отриманням черепно-мозкової травми. 3 2005 року перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері № 3, ніде не працює, та саме під час відвідання лікарні по вул. Артема 32, робітниками банку йому було запропоновано оформити кредит. Після отримання коштів, частину грошей позивачем було витрачене на харчування, лікування, одяг, а частину - на погашення кредиту. Позивачу стало відомо, що у травні 2013 року належна йому квартира була продана з торгів ПП «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії № 21, відповідачу ОСОБА_4, а рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2013 року позивач був позбавлений права користування зазначеною квартирою. Позивач вважає недійсними проведені публічні торги та свідоцтво про право власності, яке отримав ОСОБА_4, оскільки всі ці дії були проведені з порушенням Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Так, позивача не було сповіщено про час та місце проведення торгів, не було повідомлено про проведення оцінки майна, та взагалі позивачу не було відомо про існування виконавчого провадження. Всі ці порушення вимусили позивача звернутись до суду.

Фрунзенським районним судом м. Харкова від 27.02.2015 року ухвалено рішення, яким визнано недійсним прилюдні торги, проведені 05.11.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» в особі Харківської філії 21 з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_3, скасовано акт № 30092761 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09.11.2012 року, затверджений виконуючим обовязки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області та складений на підставі протоколу від 05.11.2012 року № 2112224 про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, належного ОСОБА_2, визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4, видане приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 22.11.2012 року на підставі акту, затвердженого виконуючим обовязки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області 09.11.2012 року про проведення публічних торгів та реалізації предмету договору іпотеки. В решті позовних вимог відмовлено.

22.06.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено додаткове рішення, яким визнано недійсним та скасовано протокол від 05.11.2012 року про проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року апеляційній скарги ОСОБА_4, ПАТ «ПУМБ» на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2015 року та додаткове рішення цього суду від 22 червня 2015 року відхилені та рішення залишені без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вищевказані рішення в частині вирішення спору про визнання прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсним скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» в особі Харківської філії «ПУМБ», ОСОБА_4, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ Харківської області, ТОВ «АНСУ», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгів, акта про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення районного суду, новим рішення задовольнити його позовні вимоги про визнання прилюдних торгів, протоколу та акту про проведення прилюдних торгів і свідоцтва про право власності недійсним.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судом порушено норми матеріального і процесуального права., оскільки не взято до уваги, що його було неналежно повідомлено про проведення прилюдних торгів, окрім цього були допущені інші порушення його прав та законних інтересів, але судом не надано цьому належної оцінки.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року між позивачем та ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк» в особі Харківської філії «ПУМБ» було укладено кредитний договір № 5666364, згідно якого ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 38 990,00 доларів США.

Того ж дня в забезпечення виконання зобов'язання між позивачем та Банком «ПУМБ» було укладено договір іпотеки № 5666400, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, р. № 3382. Відповідно до п. 2 вищезазначеного договору предметом іпотеки була - 2 кімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1, яка належала йому на праві власності згідно до договору довічного утримання від 26 липня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, р. № 7186.

У звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань за кредитним договором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 18 жовтня 2011 року було вчинено виконавчий напис №2924, відповідно до якого було звернуто стягнення на вказану квартиру.

29.11.2011 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 2924.

Постанова про відкриття виконавчого провадження та супровідний лист направлені позивачу 01.12.2011 року рекомендованим листом із повідомленням, що підтверджується квитанціями про сплату поштового відправлення за двома адресами позивача (м. Харків, вул. Джанкойська, 39 та АДРЕСА_5), копії яких містяться в матеріалах справи.

16.05.2012 року виконавчою службою складено акт опису та арешту, накладено арешт нерухомого майна боржника, а саме на спірну квартиру. 21.05.2012 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. 29.05.2012 року державним виконавцем отримано звіт про вартість квартири, яка становить 225200 грн..

Листом від 05.06.2012 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 повідомлено про арешт майна боржника, складання акту опису й арешту майна боржника від 16.05.2012 року та про отримання звіту про оцінку майна від 29.05.2012 року.

Вказаний лист направлено позивачу за двома адресами (м. Харків, вул. Джанкойська, 39 та АДРЕСА_5), а саме 06.06.2012 року рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується квитанціями про сплату поштового відправлення, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до ст. 47 цього закону, що надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документів, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 62 Закону України Про виконавче провадження реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 Тимчасового положення).

Цим Тимчасовим положенням визначені: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (розділ 3); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Пунктом 1.2 Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою відділом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ВДВС діяли у відповідності до вимог закону.

Перші прилюдні торги проведено 11.10.2012 року, жодного покупця не було зареєстровано, відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» другі прилюдні торги призначено на 05.11.2012 року, протягом місяця з дня проведення перших торгів, та згідно протоколу №2112223 переможцем прилюдних торгів став ОСОБА_4, який придбав квартиру за 168900 грн.

Так, згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 вказаного Кодексу.

Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів), спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізаціїмайна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року за № 152/361; ст. 34 Закону України Про нотаріат).

Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на те, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог Тимчасового положення не приймаються судовою колегією, оскільки спростосвуються матеріалами справи, та нним не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вимогами чинного законодавства, а також матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді