Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/489/17-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 43 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком та вселення,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом. Просив зобов»язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1; вселити його у вказаний житловий будинок. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що під час перебування у шлюбі сторони придбали спірний житловий будинок в смт.Чоповичі. Згодом відбулося перепланування будинку та у 2014 році виготовлено новий технічний паспорт. На даний час між сторонами виник спір з приводу володіння та користування спільним житловим будинком. Відповідач зібрала в будинку всі його речі та відвезла їх до його батьків, змінила замки в будинку та не дає можливості проживати в ньому.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_4 в житловий будинок АДРЕСА_1. Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 1280 гривень.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне дослідження та з'ясування обставин справи, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове,яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, суд не врахував, що рішенням суду в іншій справі ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову про поділ спільного майна подружжя. Поділ будинку в натурі неможливий, так як в одній із кімнат проживає вона з чоловіком, а в іншій - їх спільний син, якому майже 11 років. Будинок складається з двох кімнат. ОСОБА_4 постійно зловживав спиртними напоями, скоював дебоші, що змушувало її звертатися до органів міліції. Дитина психологічно травмована та налякана, боялась залишатися на одинці з батьком. Крім того, два останні роки вона проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, а тому проживання в одному будинку з ОСОБА_4, на думку апелянта, не відповідає жодним матеріальним нормам.

Розглянувши справу в межах доводів,викладених в апеляційній скарзі,суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малинського районного суду від 31 липня 2014 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.17).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2008 року придбав будинок АДРЕСА_1 (а.с. 6-15).

Оскільки спірний будинок придбаний в період шлюбу, то відповідно до ст.60 СК України він є спільною сумісною власністю сторін.

Відповідач заперечує право позивача проживати в спірному будинку та не заперечує факту заміни замків на вхідних дверях в будинку та вивезення речей позивача до його батьків. Такі дії обумовлює неправомірною, на її думку, поведінкою її колишнього чоловіка.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право позивача як співвласника будинку підлягає відновленню в судовому порядку, а заявлені ним вимоги є обґрунтованими.

При цьому судом враховано, що відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3 і ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч.1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Отже, визначальною в даному спорі є та обставина, що позивач є законним співвласником спірного нерухомого майна і всупереч закону не може бути позбавлений цього права.

Доводи апеляційної скарги про неправомірну поведінку позивача та про відмову у поділі спільного майна в натурі в даному випадку правового значення не мають та на правильність висновків суду не впливають. Цивільний чоловік відповідачки не набув право на спірний будинок, а тому його інтереси при вирішенні даного спору не повинні враховуватися. Доводи про врахування інтересів дитини заслуговували б на увагу у випадку вирішення спору про поділ будинку в натурі.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313,315 ЦПК України, суд у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: