Справа № 524/7125/16-ц
Провадження №2/524/308/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кременчукці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Автозаводського районного суду від 24.12.2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дитину в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 10.11.2010 року і до досягнення сином повноліття. Зазначає, що їх син часто хворіє, тому потребує постійного лікування, особливого догляду та оздоровлення, в зв'язку з чим позивачка несе додаткові витрати на дитину. А тому просить суд, постановити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 5 308 грн. 11 коп., витрачених на тренування та лікування їхньої дитини.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю.

За рішенням Автозаводського районного суду від 24.12.2010 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 10.11.2010 року і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.03.2015 року зменшено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення сином повноліття, у звязку із стягненням із ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, від другого шлюбу, до досягнення ним повноліття, і на утримання дружини у розмірі 1/12 частини зі всіх видів заробітку, до досягнення дитиною 3-річного віку.

Рішення набрало законної сили 06.04.2015 року.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8, що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» № 2665 від 13.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аліменти мають на меті забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, якщо в силу особливих (виключних) обставин є потреба, окрім аліментів, у додаткових витратах, суд може стягнути такі витрати з платника аліментів.

За змістом ст. 185 Сімейного кодексу України такі витрати є додатковими, понад витрат, понесених у звичайному житті та викликані виключними обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Витрати вказані позивачем в позовній заяві, не є додатковими витратами, які викликані виключними обставинами, а тому стягнення таких витрат додатково до встановленого розміру аліментів є безпідставним.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 18 Постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Однак, стороною позивача, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не доведено жодної обставини, які можуть вважатись особливими в розумінні ст. 185 СК України, хоча судом з врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України, таке право було розяснено та крім цього, не доведено необхідності нести такі додаткові витрати.

Позивачем не надано суду документального підтвердження того, що їхній син ОСОБА_9 потребує постійного лікування весь рік, оскільки в чеках, наданих позивачкою суду, вказані не лише медичні препарати, призначені лікарем для лікування застуди у дитини, що підтверджується записами в амбулаторній карті дитини, копії якої були надані ОСОБА_1, а і інші медичні препарати, які лікарем не призначались.

Оскільки застуда це хвороба, яка має періодичний характер (дитина може хворіти, або не хворіти), тому не потребує щоденного застосування протягом усього року ліків, які були призначені лікарем дитині.

Згідно довідки з бухгалтерії ЦКСД «Нафтохімік» № 49/545 від 07.11.2016 року за період з вересня 2015 року по вересень 2016 року позивачем було сплачено всього 270,00 грн. за відвідувння секції по футболу (по 90,00 грн. за 3 місяці: жовтень і листопад 2015 року та січень 2016 року), а секцію по плаванню дитина взагалі не відвідувала.

Крім того, довідки надані позивачем суду за підписом тренера з секції по футболу ОСОБА_10 від 25.08.2016 року і 30.11.2016 року, на яких проставлена печатка ЦКСД «Нафтохімік», не можуть бути доказами по справі, так як згідно довідки ПАТ «Укртатнафта» за № 4/324 від 13.06.2017 року ОСОБА_10 був звільнений з посади тренера ЦКСД «Нафтохімік» ще 31.03.2015 року у звязку із виходом на пенсію, а тому не мав жодних повноважень на підписання вищезгаданих довідок.

Також, не може бути доказом по справі і довідка за підписом ОСОБА_10 від 21.03.2017 року, оскільки суду не надані позивачем жодних документальних доказів того, що вона дійсно сплачувала тренування сина в секції з футболу за вересень, грудень 2015 року та за лютий жовтень 2016 року.

Також, згідно документів, які були надані сторонами і знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 за період з вересня 2015 року по вересень 2016 року були понесені додаткові витрати лише в жовтні і листопаді 2015 року, в січні, липні і серпні 2016 року на загальну суму 459,06рн., з них:

-189,06грн на лікування сина в липні-серпні 2016 року;

-270,00грн. (по 90,00грн./мес.) - на оплату тренувань в секції з футболу за жовтень і листопад 2015 року, та січень 2016 року.

1/2 частина від загальної суми витрат, понесених позивачем за вказаний період складає 459,06 грн. /2 = 229,53грн., з них:

-за лікування сина в липні-серпні 2016 року 94,53 грн.;

-оплата тренувань в секції з футболу за жовтень і листопад 2015 року, січень 2016 року 135,00 грн. (по 45,00 грн./мес.).

Згідно звіту про здійснення відрахувань та виплати, відповідачем виплачувалися аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не по 1/6 частині, а по ? частині і в місяці оплати позивачем тренувань в секції по футболу, відповідачем було виплачено більше в жовтні-листопаді 2015 року - на 140,56 грн. (по 70,28 грн. за місяць), у січні 2016 року - на 82,73 грн., у липні - серпні 2016 року, коли дитина хворіла, відповідач сплатив більше на 119,86 грн. (по 59,93 грн. за місяць).

Всього за документально підтверджений період (жовтень і листопад 2015 року, січень, липень і серпень 2016 року) відповідач сплатив позивачу на 343,15 грн. більше, ніж було присуджено судом, що перевищує розмір ? частини понесених нею додаткових витрат на 113,62 грн.

Всі ці обставини в їх сукупності спростовують мотиви позову про те, що позивач несе додаткові витрати, пов'язані з вихованням сина.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним і у задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з позивача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 215 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя