Справа №489/4832/16-ц
Провадження №2/489/276/17
УХВАЛА

іменем України

29 серпня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист ділової репутації,

встановив:

В судове засідання 20 квітня 2017 року позивач не зявилась, судову повістку, направлену на адресу її проживання рекомендованим листом із штрихкодовим ідентифікатором 949 повернуто за закінченням терміну її зберігання.

В судове засідання 29 серпня 2017 року позивач не зявилась, судову повістку, направлену на адресу її проживання рекомендованим листом із штрихкодовим ідентифікатором 852 повернуто за закінченням терміну її зберігання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року по справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_6 проти Іспанії» зазначив, то заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що судова повістка надсилалась на останню відому судові адресу, суд вважає позивача належним чином повідомленим про час судового розгляду, а тому у звязку із повторною його неявкою в судове засідання позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Представниками відповідачів заявлено вимоги про компенсацію витрат, повязаних з розглядом справи, з тих підстав, що позивач пред'явив необґрунтований позов і не зявляючись в судові засідання систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Разом з тим, враховуючи, що судові засідання по справі призначались на 14.02.2017 року, 20.04.2017 року та 29.08.2017 року, однак на останні два засідання позивач не зявився, чим протидіяв швидкому вирішенню спору, такі його дії слід вважати необґрунтованими, а тому вимоги про компенсацію витрат відповідача підлягають задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. на підставі договору від 06.12.2016 року №057/16 про надання адвокатських послуг, акту погодження послуг від 06.12.2016 року, акту прийому передачі наданих послуг від 29.08.2017 року, квитанції №57 від 06.12.2016 року. Згідно із актом прийому-передачі наданих послуг, адвокатом було витрачено 2 год. на ознайомлення із матеріалами справи, 4 год. на вивчення законодавства, 2 год. на вивчення інформаційних та оглядових листів, 2,5 год. на вивчення судової практики, 2 год . на визначення кола питань сторонам, 1 год. на надання усних консультацій, 2 год. на підготовку клопотань, 10 год. на участь у судових засідання з урахуванням витраченого часу на дорогу.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи, що у судових засіданнях 07.12.2016 року, 20.04.2017 року та 29.08.2017 року адвокатом надавалась правова допомога загалом протягом 36 хвилин, представник ознайомлювався із матеріалами справи та заявляв клопотання, що разом не перевищувало 2 годин, компенсація таких витрат становить 1664,00 грн.( 40%х1600 грн.х2 год.36 хв.). Оскільки актом погодження послуг обумовлено участь в судових засіданнях з урахуванням витраченого часу на проїзд до іншого населеного пункту, на підставі ч.3 ст.85 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України

від 27 квітня 2006 року №590, абз. 6 пп. 170.9.1 Податкового кодексу України витрати на проїзд мають бути відшкодовані в розмірі не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за один календарний день, тому стягненню підлягає 320 грн. х 3 дні =960 грн. Загальна сума компенсації становить 1664 грн. + 960 грн. = 2624 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 просив стягнути з відповідача витрати на проїзд до м.Миколаєва в розмірі 5364,81 грн., на проживання в готелі а розмірі 1884,30 грн., витрати на відрядження в розмірі 1600 грн., які загалом складають 8831,11 грн., однак з урахуванням того, 07.12.2016 року, 20.04.2017 року та 29.08.2017 року представник брав участь також в інших судових засіданнях в Ленінському районному суді м.Миколаєва, то сума витрат має бути поділена навпіл і стягненню підлягають 4415,55 грн.

Відповідно до ч.2 ст.85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Оскільки добові витрати представника відповідача підтверджено наказами про відрядження, з урахуванням участі в судових засіданнях по іншій справі того ж дня, компенсації підлягає сума в розмірі 800 грн.(1600 грн./2).

Витрати на проживання в готелі за дні розгляду двох судових справ на суми 554,30 грн., 650 грн. та 680 грн. підтверджено фіскальними чеками, однак із урахуванням аналогії закону та граничної суми витрат на найм житлового приміщення за добу(не більше 600 грн.), визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року №98, стягненню підлягає (554,30 грн. +600 грн. + 600 грн)/2 = 877,15 грн.

На підставі ч.3 ст.85 ЦПК України, постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590, абз. 6 пп. 170.9.1 Податкового кодексу України витрати на проїзд мають бути відшкодовані в розмірі не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за один календарний день, тому стягненню підлягає (320 грн. х 6 днів)/2=960 грн. Загальна сума компенсації становить 800 грн. + 960 грн. + 877,15 грн.= 2637,15 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 84, 85, 89, ч.3 ст.169 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву залишити без розгляду.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2637 грн.15 коп. витрат, повязаних з розглядом справи.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2624 грн.00 коп. витрат, повязаних з розглядом справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя