Справа № 171/1436/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Галайдюка Ф.І.

відповідача Карпушенко А.В.

представника відповідача Волобоєвої О.О.

3-ї особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючої обов'язки голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Карпушенко Анжели Володимирівни, Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, 3-ї особи - ОСОБА_5, про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, призначення опікуна над малолітньою дитиною-сиротою,

встановив:

12.08.2016 року позивач звернулася з позовом до Апостолівської РДА про визнання протиправним та скасування розпорядження Апостолівської РДА від 17.04.2015 року, зобов'язання вчинити дії. Судом до участі у справі у якості 3-ї особи залучено ОСОБА_5 В ході розгляду справи позовні вимоги позивачем були уточнені та пред'явлено вимоги до виконуючої обов'язки голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В., Апостолівської РДА, 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5, про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, призначення опікуна над малолітньою дитиною-сиротою.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.03.2015 року на території Воронезької області РФ сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинули її син ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_8 Син вказаного подружжя і онук позивача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент ДТП знаходився з батьками та отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та двостороннього перелому нижньої щелепи, з якими був госпіталізований спочатку до лікарні м. Павловськ, а потім до дитячої міської лікарні № 19 м. Санкт-Петербург, де перебував до 09.04.2015 року, після чого був виписаний під нагляд лікарів невропатолога та стоматолога за місцем проживання. У ОСОБА_9 також було діагностовано невротичний післястресовий синдром. Весь час позивач опікувалася разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 над дитиною, забезпечувала необхідний догляд, моральну та матеріальну підтримку. Її чоловік ОСОБА_10 був призначений тимчасовим опікуном над ОСОБА_9 на підставі постанови в.о. адміністрації Павловського муніципального району Воронезької області від 19.03.2015 року з наступною передачею справи на підопічного до відділу опіки муніципальної освіти муніципального округу Іванівський м. Санкт-Петербург. За розпорядженням відповідача від 10.04.2015 року ОСОБА_9 отримав статус дитини-сироти. Тітка ОСОБА_9 - ОСОБА_5, маючи на руках лише свідоцтво про смерть своєї сестри ОСОБА_8, 14.04.2015 року звернулася до Апостолівської РДА із заявою про призначення її опікуном. 17.04.2015 року виконуюча обов'язки голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. без здійснення належної перевірки винесла розпорядження № Р-128/О/269-15 «Про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_9», на підставі якого ОСОБА_5 отримала права опікуна над дитиною та над житлом у м. Апостолове, яке її племіннику належить на праві користування. Про наявність такого розпорядження вона дізналася 20.04.2015 року, коли особисто з'явилася до Апостолівської РДА за відповіддю на свої заяви про призупинення оформлення опікунства ОСОБА_5, які були подані через Консула України в РФ Євдокимова О.В. Вона дізналася, що причиною призначення опікуном над дитиною ОСОБА_5 стало те, що ОСОБА_5 проживає в Апостолівському районі, а вона постійно проживає в м. Санкт-Петербург, що не відповідає дійсності, оскільки вона являється громадянкою України, має власне житло в м. Апостолове, де проживає постійно, а в м. Санкт-Петербург вона має сезонну роботу. Вищевказане розпорядження Карпушенко А.В. від 17.04.2015 року вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав: 1) розпорядження суперечить нормам Конституції України, ч.4 ст.63 ЦК України; 2) при прийняті розпорядження не враховано думку підопічного та не враховано можливість призначення кількох опікунів; 3) при прийнятті рішення щодо призначення опікуна ОСОБА_9 не була проведена бесіда з дитиною та не складено довідку про це. На підставі викладеного позивач просить визнати протиправним та скасувати розпорядження в.о. голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. № Р-128/О/269-15 від 17.04.2015 року «Про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_9», визнати її опікуном дитини-сироти ОСОБА_9 та стягнути з відповідачів понесені нею витрати у справі.

Відповідачем Апостолівською РДА подано заперечення на позов, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав: 1) ОСОБА_12, який був призначений тимчасово опікуном ОСОБА_9, являється громадянином РФ, не є рідним дідусем дитини, опіка була призначена тимчасово на 2 місяці для подальшого визначення долі дитини в Україні, оскільки дитина являється громадянином України; 2) ОСОБА_5 являється рідною тіткою ОСОБА_9, тому має законне та переважне право бути опікуном, між ними склалися добрі та теплі відносини; 3) на підтвердження родинних стосунків ОСОБА_5 було надано довідку, видану Апостолівською міською радою від 14.04.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_5 являється рідною тіткою ОСОБА_9; 4) при прийнятті рішення щодо призначення опікуна було враховано, що ОСОБА_5 є рідною тіткою дитини, надала повний пакет документів та виявила бажання взяти дитину під опіку, інший кандидат в опікуни - ОСОБА_12 являється громадянином РФ, є сторонньою для дитини людиною, тому рішення прийнято на користь ОСОБА_5; 5) під час вирішення питання про призначення опікуна побажання підопічного враховується за умови досягнення дитиною 10 років, крім того, побажання дитини може враховуватися, але не є обов'язковим, тому при прийнятті розпорядження про призначення опікуна Апостолівська РДА діяла в межах та у спосіб, передбачений діючим законодавством; 6) заперечує проти призначення позивача опікуном, оскільки опіка встановлюється у разі, якщо дитина позбавлена батьківського піклування, за поданням органу опіки та піклування, на даний час опіка над ОСОБА_9 встановлена і вказане розпорядження не скасовано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

3- я особа ОСОБА_5 подала заперечення на позов, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, так як вважає розпорядження про призначення її опікуном над ОСОБА_9 законним, оскільки вона являється рідною тіткою дитини, з дитиною у неї склалися дуже добрі відносини, вона має переважне право бути опікуном, крім того, вона надала всі необхідні документи для вирішення питання щодо призначення опікуна, також вона має можливість утримувати і своїх дітей, і ОСОБА_9. Заперечує проти призначення позивача опікуном, оскільки ОСОБА_9 вже призначено опікуна і вказане розпорядження не скасовано. В запереченні зазначила, що позивач посезонно працює за межами України, що на її думку негативно відобразиться на навчанні та вихованні дитини. З слів ОСОБА_9 їй відомо, що після втрати батьків він проживав не в опікуна, а у друзів та знайомих його батьків, тому твердження позивача про постійну опіку над внуком є необ'єктивним. На момент розгляду питання щодо призначення опікуна документи було подано двома претендентами - нею особисто та ОСОБА_12, від позивача жодних документів про призначення її опікуном не надходило. Вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що оспорюване розпорядження прийнято Карпушенко А.В. одноособово, оскільки вказане рішення прийнято колегіально, що підтверджується протоколом засідання комісії. Крім того, позивач перешкоджала їй спілкуватися з ОСОБА_9, що стало підставою для її звернення до правоохоронних органів, уповноважених по правам людини та правам дитини як України, так і Російської Федерації. Оскільки процедура розшуку дитини була тривалою, вона разом з чоловіком виїхала до м. С.-Петербург, де за допомогою друзів загиблого подружжя та поліції м. С.-Петербург знайшли ОСОБА_9 у сторонніх людей, після чого привезли його додому. Позивач приховує медичну картку дитини та документи і не бажає їх віддавати. Крім того, 23.04.2015 року відбулося повторне засідання комісії щодо призначення опіки над ОСОБА_9, де розглядалася кандидатура позивача, але позивач не з»явилася на засідання комісії. Не погодившись з рішенням комісії, позивач вчиняє психологічне насилля над її дітьми, погрожує фізичною розправою їй та її сім»ї.

Відповідачем Карпушенко А.В. подано заперечення на позов, в якому зазначено, що вона у 2015 році виконувала обов'язки голови Апостолівської РДА. 17.04.2015 року вона була головуючою на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання про призначення опікуна над неповнолітньою дитиною-сиротою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 На засіданні було розглянуто заяву ОСОБА_5 про призначення її опікуном над племінником ОСОБА_9 та пакет документів, при цьому комісією не було виявлено підстав для відмови у призначенні опіки. На засіданні вона ознайомила членів комісії із запитом про правову допомогу № 250 від 25.03.2015 року, що надійшов від голови Іванівської міської адміністрації в м. С.-Петербург, в якому повідомлялося, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився дитиною-сиротою і над ним призначений тимчасовий опікун ОСОБА_12, у запиті було висловлено прохання надати згоду на призначення опіки над дитиною в м. С.-Петербург громадянином ОСОБА_12 Про бажання бабусі ОСОБА_1 взяти під опіку свого внука у запиті не йшлося, тому комісією не було надано згоду на призначення опікуном ОСОБА_12, так як рідна тітка ОСОБА_5 виявила бажання взяти племінника під опіку. Рішення комісія прийняла відкритим голосуванням, при цьому члени комісії проголосували одностайно за призначення опікуном ОСОБА_5 Твердження позивача про те, що рішення прийнято одноособово нею, не відповідає дійсності. 23.04.2015 року відбулося повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалася заява позивача про призначення її опікуном над онуком, але позивач на засідання не з»явилася. Оскільки позивач не подала всі необхідні для призначення опіки документи, тому комісією прийнято рішення залишити в силі розпорядження № Р-128/О/269-15 від 17.04.2015 року. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1, допитана як свідок, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що після аварії онук ОСОБА_9 знаходився в реанімації, на його лікування та реабілітацію були витрачені значні кошти. У м. Санкт-Петербург вона особисто не могла оформити опікунство над внуком, оскільки являється громадянкою України, тому тимчасово опікуном було призначено її чоловіка ОСОБА_10 У неї набагато кращі умови для проживання дитини, тому вона вирішили оформити опікунство. 11.04.2015 року вона зверталася до Консула України в РФ Євдокимова з документами щодо призначення її опікуном. Їй відомо, що в цей же день всі документи були направлені Консулом електронним зв'язком, але з невідомих їй причин її документи не були розглянуті відповідачем. Вважає, що ОСОБА_5 оформила опікунство лише з метою отримати допомогу як опікун. Розпорядження Апостолівської РДА про призначення опікуном ОСОБА_5 вважає незаконним, оскільки ОСОБА_5 не були надані всі необхідні документи, в тому числі - медичні довідки, крім того, працівниками відповідача не був опитаний ОСОБА_9, що є грубим порушенням, та не з'ясовано його думку.

Допитана у якості свідка відповідач Карпушенко А.В. надала пояснення, аналогічні поясненням у наданому заперечені на позов, та додатково пояснила, що на засіданні комісії в зв'язку з надходженням заяви позивача про призначення опікуном над внуком був опитаний ОСОБА_9, який повідомив, що хоче проживати разом з тіткою ОСОБА_5 Враховуючи думку дитини, комісія не скасувала своє попереднє рішення.

Представник відповідача Волобоєва О.О. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні, надала пояснення, аналогічні поясненням, що викладені в запереченні на позов, та додатково пояснила, що 10.03.2015 року до адміністрації надійшов запит з Консульства України в РФ щодо вирішення питання про повернення дитини ОСОБА_9 в Україну, оскільки дитина перебуває на території іншої держави без опіки. В зв'язку з надходженням даного запиту слід було терміново вирішити питання про призначення опікуна та повернення дитини в Україну. Було встановлено всіх родичів ОСОБА_9, із заявою про призначення опікуном звернулася рідна тітка дитини ОСОБА_5 та надійшов запит із м. С.-Петербург про надання згоди на призначення опікуном ОСОБА_10 17.04.2015 року комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про призначення опікуном ОСОБА_9 ОСОБА_5 ОСОБА_9 не був опитаний, оскільки на час прийняття рішення він перебував у м. С.-Петербург. Для повернення дитини в Україну слід було терміново прийняти рішення про призначення дитині опікуна. Призначивши ОСОБА_5 опікуном, остання забезпечила повернення дитини ОСОБА_9 в Україну.

3- особа ОСОБА_5, допитана у якості свідка, надала пояснення, які викладені в заперечені на позов, та додатково пояснила, що її племінник ОСОБА_9 до 2011 року ходив у дитсадок в м. Апостолове, перед початком навчального року його батьки забрали його в м. С.-Петербург, де він до трагічної події відвідував школу. Після ДТП, внаслідок якої загинула її рідна сестра та її чоловік, вона була зайнята перевезенням тіл загиблих до м. Апостолове та їх похованням, а потім вона почала здійснювати всі заходи для перевезення ОСОБА_9 в м. Апостолове, який після аварії був доставлений в лікарню та проходив лікування. Без оформлення опікунства вона не могла перевезти дитину з РФ на територію України, тому вона, маючи бажання взяти під опіку ОСОБА_9, розпочала оформляти документи на опікунство. Після винесення розпорядження про призначення її опікуном ОСОБА_9 вона разом з чоловіком відразу виїхала до м. С.-Петербург, щоб забрати ОСОБА_9, але за місцем проживання тимчасового опікуна ОСОБА_10 ОСОБА_9 не виявилося, ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_9 разом з позивачкою поїхали в Україну, після чого вони звернулися до поліції м. С.-Петербург, які з'ясували, де ОСОБА_9 знаходиться, після чого вони поїхали за наданою їм адресою, забрали ОСОБА_9 та повернулися в м. Апостолове.

Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, допитавши свідків, заслухавши малолітнього ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Апостолове Дніпропетровської області, його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (свідоцтво про народження, видане 11.11.2005 року відділом РАЦС Апостолівського РУЮ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 на території Бобровського району Воронезької області РФ ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.03.2015 року, виданого відділом РАЦС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 на території Бобровського району Воронезької області РФ ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.03.2015 року, виданого відділом РАЦС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області.

З постанови від 19.03.2015 року № 215 адміністрації Павловського муніципального району Воронезької області «Про встановлення попередньої опіки над неповнолітнім ОСОБА_9.» встановлено, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначено тимчасовим опікуном над неповнолітнім ОСОБА_9 строком на 2 місяці. Як вбачається зі вказаної постанови, вищевказаний державний орган при прийнятті вказаного рішення керувався законодавством Російської Федерації та листом міністерства освіти та науки РФ від 21.07.2014 року № ВК - 1508/07 «Про організацію роботи з дітьми, що залишилися без опіки батьків, що вимушено залишили Україну» та заявою ОСОБА_10 від 19.03.2015 року про призначення останнього тимчасовим опікуном над н/літнім ОСОБА_9 на 2 місяці в зв'язку зі смертю батьків дитини.

Розпорядженням в.о.голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. від 10.04.2015 року № Р-124/О/269-15 ОСОБА_9 надано статус дитини-сироти в зв'язку зі смертю його батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В цей же день дитина ОСОБА_9 взятий на облік як дитина-сирота службою у справах дітей Апостолівської РДА, обліково-статистична картка дитини № 0272522.

Згідно довідки Апостолівської міської ради від 14.04.2015 року ОСОБА_9 має наступних близьких родичів: тітка ОСОБА_5, бабуся ОСОБА_14, дідусь ОСОБА_15, дідусь ОСОБА_16, бабуся ОСОБА_1

14.04.2015 року на адресу Апостолівської РДА надійшов запит про правову допомогу з МО Іванівський Санкт-Петербурга від 25.03.2015 року з проханням встановити родичів неповнолітнього ОСОБА_9, з'ясувати їх намір взяти дитину ОСОБА_9 під опіку, також зазначено прохання надати згоду/незгоду на встановлення опіки в м. С.-Петербург над ОСОБА_9 ОСОБА_12, який являється членом сім»ї ОСОБА_1

17.04.2015 року ОСОБА_12, громадянин РФ, подав заяву, в якій надав свою згоду на оформлення опікунства над онуком його дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_9 Орган, до якого адресована вказана заява, не зазначено.

Розпорядженням в.о.голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. від 17.04.2015 року № Р-128/О/269-15 встановлено опіку над дитиною ОСОБА_9 та призначено ОСОБА_5 опікуном над ОСОБА_9 Вказане розпорядження винесено на підставі рішення комісії з питань захисту прав дітей Апостолівської РДА від 17.04.2015 року № 4 та заяви ОСОБА_5

З витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 17.04.2015 року встановлено, що комісія надала дозвіл про призначення опікуном ОСОБА_5 над дитиною ОСОБА_9 Зі змісту вказаного протоколу також встановлено, що ОСОБА_5 повідомляла членів комісії про бабусю дитини - ОСОБА_1, член комісії ОСОБА_17 повідомила комісію про відсутність заяви ОСОБА_1 на призначення її опікуном та відсутність повного пакету документів для призначення опікуном.

З особової справи № 0272522 дитини ОСОБА_9, оглянутої в судовому засіданні, встановлено, що 15.04.2015 року до Апостолівської РДА надійшла заява ОСОБА_5 про призначення її опікуном племінника ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 До заяви надано копії свідоцтв про смерть ОСОБА_8 та ОСОБА_7, копію свідоцтва про народження ОСОБА_9, довідки про склад сім»ї ОСОБА_9 та відсутність у останнього власного майна, довідку про близьких родичів, довідку про відсутність судимостей, акт матеріально-побутових умов від 09.04.2015 року, висновок про стан здоров'я ОСОБА_5 від 27.03.2015 року, характеристику та довідку про розмір доходу, копію договору дарування житлового будинку та інші документи, передбачені п.40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866, витяг з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 17.04.2015 року та розпорядження № Р-128/0/269-15 від 17.04.2015 року «Про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_9.». Довідка про проведення бесіди з підопічним у справі відсутня.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється громадянкою України, зареєстрована в АДРЕСА_1, з 01.03.1994 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 18.03.2014 року, виданого відділом ЗАГС Невського району комітету у справах ЗАГС уряду Санкт-Петербургу, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, згідно довідки МВС України станом на 29.04.2015 року ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, судимості не має, в розшуку не перебуває, згідно характеристики ТОВ «Інвестиційні торгові моделі» ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно, довідкою вказаного підприємства підтверджено факт отримання позивачем заробітної плати за період з січня 2014 року по березень 2015 року, згідно висновку поліклініки КЗ «Апостолівська ЦРЛ» від 12.01.2017 року ОСОБА_1 за станом здоров'я може бути опікуном, на праві власності позивач має ? частину будинку, що розташований в АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, актом депутатського обстеження від 02.07.2015 року підтверджено факт проживання позивача за місцем реєстрації, актом депутатського обстеження від 13.01.2017 року підтверджено належні житлові умови ОСОБА_1, договорами від 24 та 27 березня 2015 року про надання платних послуг підтверджено факт понесення позивачем витрат на надання медичних послуг ОСОБА_9 на суму 3800 та 1350 рублів, договорами від 30 та 31 березня, 02,03,06 квітня 2015 року про надання платних послуг підтверджено факт понесення ОСОБА_12 витрат на надання медичних послуг ОСОБА_9 на суму 13030, 1600, 29500, 9200, 8400 рублів відповідно, фіскальними чеками за березень - квітень 2015 року підтверджено придбання ліків на загальну суму 3820 рублів.

З пояснень свідка ОСОБА_18 встановлено, що вона працює начальником служби у справах дітей Апостолівської РДА. Оспорюване розпорядження вважає законним, оскільки дитина ОСОБА_9 є дитиною-сиротою, ОСОБА_5, яка являється рідною тіткою дитини, надала повний пакет документів для призначення її опікуном, тому комісією з питань захисту прав дітей прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 опікуном. На час винесення вказаного розпорядження до служби надійшов лист про правову допомогу, в якому було зазначено, що гр. ОСОБА_12 подав заяву про призначення його опікуном та було прохання надати згоду чи незгоду на призначення ОСОБА_12 опікуном, також було прохання встановити родичів ОСОБА_9 та з»ясувати, чи не бажають вони взяти дитину під опіку. Бабуся ОСОБА_19 зверталася по телефону з приводу призначення її опікуном, їй було повідомлено по телефону, що із заявою про призначення опікуном звернулася ОСОБА_5, та повідомлено про необхідність надати пакет документів для вирішення питання про призначення її опікуном. 17.04.2015 року на засідання комісії ОСОБА_1 не з»явилася, після явки ОСОБА_1 до адміністрації та подання документів її заява про призначення опікуном була розглянута на комісії, де було встановлено, що ОСОБА_1 подала не всі документи, передбачені Правилами опіки та піклування.

Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що ОСОБА_1 являється його родичкою, вона має добрі житлові умови, в будинку є всі умови для проживання дитини.

З витягу з протоколу № 7 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 09.06.2015 року встановлено, що вказане засідання проведено за участю позивача та 3-ї особи ОСОБА_5 з метою розгляду заяви позивача від 20.04.2015 року про призначення опікуном над онуком ОСОБА_9 Комісією прийнято рішення про залишення рішення комісії від 17.04.2015 року про призначення опікуном ОСОБА_5 в силі. Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, на засіданні був опитаний неповнолітній ОСОБА_9, який повідомив про своє небажання спілкуватися з бабусею ОСОБА_1, також пояснив, що після лікарні він проживав не в тимчасово призначеного опікуна, а в знайомих людей та друзів його батьків.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 після встановлення ОСОБА_9 статусу дитини-сироти та призначення її опікуном над дитиною неодноразово зверталася в правоохоронні органи України та РФ, а також до органів опіки та піклування РФ. Вказане підтверджується наданими суду листами.

З відповіді комітету із соціальної політики Санкт-Петербургу від 11.06.2015 року встановлено, що на підставі розпорядження голови Апостолівської РДА та за сприяння органів опіки та піклування Санкт-Петербурга МО Іванівський ОСОБА_9 переданий на виховання ОСОБА_5

В судовому засіданні за участю психолога ОСОБА_21 був опитаний малолітній ОСОБА_9, який пояснив, що він бажає проживати у сім»ї своєї тітки ОСОБА_5, з бабусею він не хоче проживати і не хоче з нею спілкуватися, так як вона на нього кричить. Також пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди він перебував у лікарні м. С.-Петербурга, з лікарні його забрав дідусь ОСОБА_12, чоловік бабусі, після чого його відразу забрали до себе друзі його батьків і він у них проживав близько 1,5 місяця. Бабуся в цей час була в Україні. Потім приїхала тітка ОСОБА_5 з чоловіком і забрали його в Україну.

Відповідно до п.9 ст.23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до повноважень місцевої державної адміністрації у галузі соціального забезпечення та соціального захисту населення віднесено, зокрема, вирішення питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.

Згідно ч.1 ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу (ст.61 ЦК України).

У відповідності до ч.2, ч.3, ч.4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

За приписами п.3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім»ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року за № 34/166/131/88 (далі Правила опіки і піклування) передбачено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. За умови досягнення дитиною відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини.

Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування.

П.42 та п.43 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 (далі Порядок № 866) встановлено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом.

Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини, та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка.

Статтею 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), яка ратифікована постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 року, визначено, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до положень ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Таким чином, під час прийняття рішення про призначення опікуном/піклувальником на державу в особі органу опіки та піклування покладено обов'язки та повноваження щодо виявлення родичів дитини, встановлення їх згоди бути опікуном/піклувальником та можливість виконувати ними опікунські обов'язки, з'ясування бажання дитини щодо опікуна/піклувальника шляхом проведення відповідної бесіди з дитиною, а також з'ясування особистих стосунків між дитиною та близькими родичами, які виявили бажання на оформлення опікунства над дитиною з урахуванням того, що переважне право на опікунство мають близькі родичі дитини незалежно від місця їх проживання, особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. Прийняте рішення в першу чергу повинно забезпечити інтереси дитини, які необхідні для її благополуччя.

В ході судового розгляду справи на підставі досліджених доказів встановлено, що 13.03.2015 року на території Російської Федерації сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої трагічно загинули ОСОБА_7 та ОСОБА_8, син загиблих ОСОБА_9 залишився без батьківського піклування. 15.04.2015 року до Апостолівської РДА із заявою про призначення опікуном звернулася ОСОБА_5, яка надала документи, перелік яких встановлено п.40 Порядку № 866. 14.04.2015 року до Апостолівської РДА надійшов запит на правову допомогу щодо надання згоди/незгоди на встановлення опіки в м. С.-Петербург над ОСОБА_9 ОСОБА_12, який являється членом сім»ї ОСОБА_1 Інші особи із заявою про призначення опікуном до Апостолівської РДА не зверталися. 17.04.2015 року в.о. голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. прийнято розпорядження щодо встановлення опіки над дитиною ОСОБА_9 та призначення опікуном ОСОБА_5

Під час прийняття оспорюваного розпорядження 17.04.2015 року відповідачем не було дотримано положень ч.4 ст.63 ЦК України та п.43 Порядку № 866 в частині врахування бажання підопічного, бесіда працівниками відповідача з дитиною - ОСОБА_9 не проводилась та відповідна довідка посадовими особами відповідача не складалася. Відповідачем Карпушенко А.В. та представником Апостолівської РДА Волобоєвою О.О. надано пояснення, що бесіда з дитиною не була проведена в зв'язку з перебуванням дитини на території РФ, розпорядження прийнято з метою найшвидшого повернення дитини ОСОБА_9, громадянина України, на територію України.

Після повернення малолітнього ОСОБА_9 на територію України з ним була проведена бесіда та встановлено, що останній бажає проживати разом зі своєю тіткою ОСОБА_5 Вказана обставина підтверджується заявами ОСОБА_9 до служби у справах дітей райдержадміністрації та РЦСССДМ. Бажання проживати в сім»ї тітки ОСОБА_5 малолітній ОСОБА_9 підтвердив на засіданні комісії з питань захисту прав дітей 09.06.2015 року.

Діючим законодавством передбачено врахування бажання підопічного при призначенні опікуна, але ні нормами ЦК України, ні Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, не визначено, як має діяти орган опіки та піклування при вирішенні питання щодо призначення опікуна у разі, якщо підопічний на час прийняття вказаного рішення перебуває за межами України.

Суд вважає, що орган опіки та піклування при прийнятті рішення щодо призначення опікуна малолітній дитині в даному випадку з поважних причин не дотримався положень вищенаведеного законодавства щодо необхідності проведення бесіди з підопічним, оскільки такі дії були спрямовані на повернення малолітнього ОСОБА_9 на територію України, після чого з дитиною була проведена бесіда та встановлено його бажання проживати в сім»ї рідної тітки ОСОБА_5 Бажання проживати в сім»ї ОСОБА_5 він висловив і в судовому засіданні.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для скасування оспорюваного розпорядження від 17.04.2015 року, оскільки вказане рішення прийнято в інтересах малолітнього ОСОБА_9 у відповідності до чинного законодавства. Крім того, суд вважає, що скасування оспорюваного розпорядження лише з формальних підстав - в зв'язку з не проведенням бесіди з підопічним грубо порушить права та інтереси малолітнього ОСОБА_9.

Доводи позивача щодо незаконності оспорюваного розпорядження в зв'язку з прийняттям вказаного розпорядження без її участі суд вважає необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час прийняття відповідачем розпорядження позивач із заявою про призначення її опікуном не зверталася, документи, встановлені діючим законодавством, до органу опіки та піклування не надала. Доводи позивача про те, що дитина тривалий час проживала з нею, суд також вважає необґрунтованим, оскільки на підставі досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що до 13.03.2015 року дитина проживала разом зі своїми батьками, після дорожньо-транспортної пригоди дитина з 13.03.2015 року по 09.04.2015 року перебувала в лікарні, після виписки з лікарні дитина на протязі тривалого часу проживала не з позивачем чи тимчасовим опікуном ОСОБА_12, а у сторонніх осіб. Посилання позивача на те, що їй безпідставно відмовлено в призначенні опікуном в зв'язку з проживанням в РФ, суд не бере до уваги, оскільки, як вбачається з оспорюваного рішення від 17.04.2015 року, позивач із заявою про призначення її опікуном станом на 17.04.2015 року не зверталася та, відповідно, вказана заява відповідачем не розглядалася.

Відповідно до ч.5 ст.63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, приходить до висновку про недоцільність призначення позивача другим опікуном ОСОБА_9. Суд прийшов до даного висновку, оскільки опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх та неповнолітніх осіб та з метою створення належних умов для забезпечення реалізації права кожної дитини на виховання в сім'ї, опікун/опікуни повинні діяти лише в інтересах підопічного. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється учасниками судового процесу, між опікуном ОСОБА_5 та позивачем склалися неприязнені стосунки, які тривають більше двох років, опікун ОСОБА_5 та позивач не можуть знайти спільної мови щодо участі обох у вихованні та утриманні дитини, вказані стосунки між позивачем та ОСОБА_5 можуть негативно вплинути на малолітнього ОСОБА_9, крім того, підопічний ОСОБА_9 на даний час не бажає спілкуватися з позивачем, тому суд вважає, що призначення позивача другим опікуном над ОСОБА_9 на даний час є недоцільним, оскільки це буде суперечити інтересам дитини.

На підставі викладеного суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, керуючись вищевказаними нормами права, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, приходить до висновку про відмову в позові в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконуючої обов'язки голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Карпушенко Анжели Володимирівни, Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, 3-ї особи - ОСОБА_5, про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, призначення опікуна над малолітньою дитиною-сиротою відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.А.Чумак