Справа № 638/9648/17
Провадження № 2/638/3861/17
08 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Руднєвої О.О.
при секретарі Панікарук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Шевченківський районний відділ Державної міграційної служби про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-
Позивачі звернулись до суду Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3, третя особа Шевченківський районний відділ Державної міграційної служби про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться в державній власності, оскільки приватизувати вони її не можуть. З 12.04.1986 року вона, ОСОБА_1, з відповідачем перебувала у шлюбі. Рішенням суду шлюб між ними розірвано. Відповідач зареєстрований у квартирі, але фактично не проживає у ній та не сплачує комунальні послуги.
Позивачі в судове засідання не з'явились, просили розглядати справу у їх відсутість, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, про що надала суду письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно ч.1, 2 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме ОСОБА_1 є основним наймачем квартир и АДРЕСА_1.
На теперішній час у зазначеній квартирі зареєстровані: - основний квартиронаймач ОСОБА_1, її син ОСОБА_2 та колишній чоловік ОСОБА_3.
Відповідач вже тривалий час, а саме з 2000 року не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в квартирі не має і, взагалі квартирою він не цікавиться.
Згідно акту в квартирі за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 тривалий час не проживає.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному домоволодінні, суду не надано.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1, так як на даний момент за вказаною адресою він не проживає, не проводить оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, позивачі не бажає, щоб відповідач був зареєстрований у квратирі.
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.
Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.
Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушена нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у її будинку відповідача.
Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частиною 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд, що не суперечить вимогам ч.2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі, а саме визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі ст.71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України,
СУД В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Шевченківський районний відділ Державної міграційної служби про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий, суддя О.О. Руднєва