АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2576/17 Справа № 209/665/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лобарчук О. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу садівничого товариства "Турбіна"

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності та договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним, треті особи: Відділ Держгеокадастру у місті Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду з позовом , в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу садової ділянки у садовому товаристві "Турбіна" від 06.08.2013 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6; визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,0565 га, що розташована та території АДРЕСА_1, переданої для ведення садівництва.

В обґрунтування позову вказав, що 06 серпня 2013 року між ним та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі - продажу садових ділянок у садовому товаристві «Турбіна».

З того часу, 14 жовтня 2013 року сторони уклали та нотаріально посвідчили Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0581 га., кадастровий номер НОМЕР_1, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2.

В зв'язку з її скрутним матеріальним становищем та смертю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, сторони за договором не встигли нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована на АДРЕСА_1, переданої для ведення садівництва.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_6 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 квітня 2007 року, переданої для ведення садівництва, яка належала померлому ОСОБА_7.

Після смерті продавця, ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги є її доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З моменту укладання Договору він користується земельною ділянкою за її цільовим призначенням, претензій та суперечок з приводу передачі ним грошових коштів померлій ОСОБА_6 у її доньок до нього немає. Грошові кошти за Договором передавалися в присутності однієї з доньок - ОСОБА_4.

Однак ситуація, що склалася, змусила його звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року позовні ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності та договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним, треті особи: Відділ Держгеокадастру у місті Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради - задоволено повністю.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу садових ділянок у садовому товаристві "Турбіна" від 06.08.2013 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку розміром 0,0565 га, що розташована на території АДРЕСА_1, переданої для ведення садівництва.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 березня 2017 року усунуто описку в рішенні від 04 травня 2016 року в частині правильного зазначення ім'я Відповідачки ОСОБА_4

З таким рішенням не погодилося СТ «Турбіна» та звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі - продажу садових ділянок АДРЕСА_1 (а.с.31).

14 жовтня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали та нотаріально посвідчили Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0581 га., кадастровий номер НОМЕР_1, місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2. (а.с.36, 37).

В зв'язку зі смертю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.34), сторони за договором не встигли нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки № 13, що розташована на АДРЕСА_1, переданої для ведення садівництва.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_6 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3962, земельна ділянка, розміром 0,0565 га., що розташована на АДРЕСА_1, переданої для ведення садівництва, яка належала померлому ОСОБА_7 на підставі державного акта на право приватної власності на землю, серія ДП, виданого 15 січня 1999 року Виконкомом Дніпродзержинської міської Ради, Дніпропетровської області, зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 496.(а.с.21,22,35).

Після смерті ОСОБА_6, спадкоємцями першої черги є її доньки (відповідачі) ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не мають претензій до позивача відносно цих земельних ділянок.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно керувався положеннями ст.ст. 3,4,27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 2,5,16,218, 220, 321, 328, 334, 526,1218,1225,1258,1261 ЦК України та виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підтверджуюєся матеріалами справи, та доводами апеляційної скарги не спростований, які також не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення.

Щодо посилань апеляційної скарги СТ «Турбіна» на ті обставини, що ОСОБА_6. не вступала в права на спадщину, апеляційний суд зазначає, що право власності на земельну ділянку за № 13 ОСОБА_6 набула після смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у тому числі, з урахуванням 2/3 часток, від яких відмовилися ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як спадкоємеця першої черги, згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1258, 1261 Цивільного кодексу України, на підставі чого було отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 квітня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстровано в реєстрі за № 1 - 3962.

Посилання скарги на необґрунтоване незалучення до участі у справі СТ «Турбіна» спростовуються наступним.

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська не залучав садівниче товариство «Турбіна» як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, при розгляді цивільної справи 209/665/16-ц, керуючись вимогами ст. 12 Земельного кодексу України, яка визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин. Садівничому товариству повноваження у галузі земельних відносин не делеговані.

Земельна ділянка, розміром 0,0565 га., що розташована на території садівничого товариства «Турбіна» вулиця 1, за номером 13 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, цільового призначення - для ведення садівництва, була передана ОСОБА_7 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП, виданого 15 січня 1999 року Виконкомом Дніпродзержинської міської ради, Дніпропетровської області, зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 496, що свідчить про перехід з комунальної у приватну власність земельної ділянки ще у 1999 році.

Частиною 5 ст. 35 Земельного кодексу України, встановлено, що «приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства».

Тому посилання Апелянта на рішення виконкому Дніпродзержинської міської ради № 142 від 28 лютого 1969 року і рішення Виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська № 555 від 15 грудня 1978 року не стосуються обставин справи, оскільки земельна ділянка виведена зі складу земель виділених громадянам для організації колективного саду, під час виводу якої було вирішено питання погодження на місцевості меж земельної ділянки із залучення відповідних фахівців, у тому числі й Держгеокадастру.

Апелянт у своїй скарзі стверджує, що перехід права власності на земельні ділянки, безпосередньо впливає на права та обов'язки садівничого товариства, та зачипає його інтереси, оскільки власник земельної ділянки має вийти з членства садівничого товариства, розрахуватися по борговим зобов'язанням, якщо такі є, вирішити питання про подальшу долю майна, переданого для користування в Товариство.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується представником апелянта, сам позивач є членом садівничого товариства, ним сплачений вступний внесок, а тому процедура виходу вибувшого члена садівничого товариства, та вступу нового, а саме позивача ОСОБА_2 при переході права власності на земельні ділянки у садовому товаристві були соблюдени, а тому такі доводи апелянта не відповідають дійсності.

Також, ці доводи Апелянта суперечать нормам ст. 14, 41 Конституції України, та не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки питання взаємозв'язків власника землі, та садівничого товариства не пов'язані та не перебувають у залежності з підставою виникнення у Позивача права власності на земельну ділянку (договором купівлі-продажу).

Окрім того, садове товариство не позбавлено права на звернення до суду з відповідним позовом для вирішення вказаних питань у випадку їх виникнення, зокрема щодо розрахунок за борговими зобов'язаннями, якщо такі є,

Апеляційний суд також зазначає, що подальша доля приватизованої земельної ділянки вирішується за життя власника на його власний розсуд, а після його смерті спадкоємцями в порядку черговості визначених ч.1 ст. 1225, 1258, 1261 Цивільного кодексу України.

Садівниче товариство «Турбіна» має організаційно - правову форму у вигляді обслуговуючого кооперативу та створене для комплексного обслуговування об'єктів, а тому не має повноважень в галузі земельних відносин, оскільки створене та діє виключно для задоволення громадських потреб членів садівничого товариства.

Посилання у скарзі на Постанову Верховного суду України по цивільній справі № 6-162це12 від 30 січня 2013р. та Постанову Верховного суду України по цивільній справі № 6-49це13 від 19 червня 2013р., в яких суд дійшов висновку з приводу купівлі-продажу нежитлового будинку та житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, є безпідставними, та не можуть бути застосуванні, для вирішення питання по цивільний справі 209/665/16-ц, та проведення аналогій, оскільки справи мають різний предмет спору.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції цих норм, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Окрім того, за ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б стали підставо для скасування рішення суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу садівничого товариства "Турбіна" - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р.Куценко