Справа № 159/283/17 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-ц/773/1039/17 Категорія: 57 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря Черняк О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «Фокстрот», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «Тєфія», товариство з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн», про визнання дій неправомірними, стягнення майнової та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживача за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Група Компаній «Фокстрот», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета пору ОСОБА_2 «Тєфія», ОСОБА_2 «Сав-Дістрибьюшн», про визнання дій неправомірними, стягнення майнової та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживача відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав в ній зазначених.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Група Компаній «Фокстрот» та представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 «Тєфія», ОСОБА_2 «Сав-Дістрибьюшн» в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач предявив позов до неналежного відповідача та не звернувся до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що згідно накладної № 115742024 від 1 вересня 2016 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 «Сав-Дістрибьюшн» клавіатуру Defender Princeton C-935 Wireless вартістю 335 грн. Вказаний товар відправлявся з товарного складу ОСОБА_2 «Тєфія» (а.с. 6).

Згідно акту оцінки технічного стану № UDF від 28 вересня 2016 року сервісного центру «Пріоритет» м. Львів виявлено несправність контролера клавіатури та зроблено висновок про неможливість ремонту (а.с. 7).

Листом електронною поштою від 6 жовтня 2016 року позивачеві запропоновано повернути товар, для чого відправити електронною поштою фото або сканкопії документів:

-заява на повернення товару (бланк у вкладенні);

-заява на перерахування коштів (бланк у вкладенні);

-накладна-вимога на отримання товару;

-гарантійний талон;

-акт сервісного центру;

-довідка про присвоєння ідентифікаційного номера;

-фото товару і упаковки (за наявності).

Зазначено також, що товар повинен не мати механічних пошкоджень і бути у повній комплектації (а.с. 59).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як визначено у п.п. 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами; договір, укладений на відстані, договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного звязку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Із матеріалів справи вбачається, що товар неналежної якості позивач придбав у ОСОБА_2 «Сав-Дістрибьюшн», до якого позовних вимог в суді першої інстанції не було заявлено.

Як передбачено ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Виходячи з вищевказаних правових норм, позивач самостійно визначає відповідача при зверненні до суду, при цьому відповідач має бути субєктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Проте, якщо позивач зазначить відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд, за відсутності клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, у позові відмовляє.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 предявив позов до неналежного відповідача ОСОБА_2 «Група Компаній «Фокстрот», хоча продавцем придбаного позивачем товару згідно накладної вимоги № 115742024 від 1 вересня 2016 року є ОСОБА_2 «Сав-Дістрибьюшн».

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями замінити первісного відповідача належним відповідачем, залучити співвідповідача до участі у справі на стадії апеляційного розгляду.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем ОСОБА_2 «Група Компаній «Фокстрот» було порушено його права як споживача, зокрема при його спілкуванні з працівниками інтернет-магазину та магазину «Фокстрот» у м. Ковелі Волинської області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2017 року в даній цивільній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді