Справа № 462/1564/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/3608/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Залізничного ВДВС - Макухіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 квітня 2017 року у справі за поданням державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України,

встановила:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.04.2017 року подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Макухіної І.В. задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві на виїзд за межі України до виконання нею своїх зобов'язань за зведеним виконавчим провадженням №53292376 з виконання постанови №07-вих-2972/116, виданої 03.11.2016 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 10200 грн. у справі про адміністративне правопорушення на користь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові.

Ухвалу суду оскаржила боржник ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вказаного подання. На думку апелянта, державний виконавець не довів, а суд першої інстанції не встановив факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням. Апелянт звертає увагу на те, що постанова нею не виконувалась, оскільки вона її оскаржила в судовому порядку, про що повідомила державного виконавця названого органу ДВС, тому невиконання постанови зумовлено об'єктивною причиною, що не може бути підтвердженням ухилення боржника від виконання свого обов'язку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення представника Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області - Макухіної І.В., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

У відповідності до ст.6 цього Закону (в редакції змін, внесених Законом №1474-УІІІ від 14.07.2016 року), право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності з 05.10.2016 року (далі - Закон), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Цією статтею визначено, що суд негайно розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, за змістом цієї норми процесуального закону суд, який вирішує подання, повинен перевірити наявність обставин, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), на момент звернення державного виконавця з таким поданням.

Однак, суд першої інстанції вказаних вище вимог процесуального закону не виконав, що підтверджується наступним.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові від 03.11.2016 року, винесеної в справі про адміністративне правопорушення, про стягнення з неї у користь Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові у штрафу в розмірі 10200 грн., яке було відкрито 26.01.2017 року головним державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.16, 19-20).

Частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов'язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.6 ст.19 Закону).

Звертаючись із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, державний виконавець обґрунтовував свою вимогу тим, що наявність невиконаних зобов'язань, покладених на боржника рішенням уповноваженого на те органу, є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки в результаті вчинення всіх необхідних виконавчих дій ні доходу, ні відкритих рахунків, ні майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення для виконання рішення, не встановлено, вважаючи, що цих обставин достатньо для застосування до боржника вказаного вище обмеження його, і з цим погодився суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу.

Однак, в порушення наведених вище вимог Закону, судом першої інстанції належним чином не перевірено доводів державного виконавця і не зазначено в оскаржуваній ухвалі, в чому полягає ухилення боржника від виконання зобов'язань за вказаним вище виконавчим документом, оскільки наявність невиконаних боржником зобов'язань без доведення факту ухилення боржника від їх виконання не є підставою для застосування до нього встановленого Законом обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, в самому поданні вказано, що боржник з'являлась на виклики державного виконавця, а з наданих апелянтом письмових доказів встановлено, що 17.02.2017 року боржник подала у названий відділ ДВС лист (а.с.40), повідомивши про оскарження нею постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові від 03.11.2016 року в судовому порядку, про що державному виконавцю було відомо на момент підготовки подання до суду і цю обставину представник ВДВС підтвердила в судовому засіданні апеляційного суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання вказаної вище постанови Інспекції ДАБК у зв'язку з її оскарженням в судовому порядку не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язань за цим рішенням, оскільки боржник має право оскаржити ухвалене відносно нього рішення про притягнення до адміністративної відповідальності в судовому порядку, що передбачено і в самій постанові Інспекції, а тому визначені Законом правові підстави для застосування до боржника вказаного вище обмеження на підставі подання державного виконавця від 31.03.2017 року відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушення вказаних вище норм Закону, призвело до неправильного вирішення питання по суті подання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 07 квітня 2017 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Макухіної І.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.