У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2017 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великолазівської сільської ради Ужгородського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, Великолазівської сільської ради Ужгородського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача: ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку.

18 серпня 2017 року Ужгородським міськрайонним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великолазівської сільської ради Ужгородського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача: ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку.

До відкриття провадження у справі 03.07.2017 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відчуження у будь-який спосіб на земельну ділянку, площею 0.1914 га, розташованої за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Кільцева, №68.

В обґрунтування заяви вказує на те, що рішенням 15 сесії 4 скликання Великолазівської сільської ради від 23.07.2004 року громадянці ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд передалася земельна ділянка, площею 0.10 га. Однак у державному акті на право власності на земельну ділянку від 25.06.2007 року, підставою для видачі якого було рішення 15 сесії 4 скликання Великолазівської сільської ради від 23.07.2004 року, площа земельної ділянки вказана більшою, ніж у рішенні сільради, а саме: 0.1914 га. Таким чином, між державним актом на право власності на земельну ділянку та рішенням органу місцевого самоврядування містяться розбіжності. Земельна ділянка належна позивачу межує із ділянкою ОСОБА_2 Зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме можливість безперешкодно розпоряджатися земельною ділянкою, що може унеможливити або утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 151 153 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1, ч.5 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, а про вжиття заходів забезпечення позову, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Згідно до п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову як обгрунтована підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що між сторонами виник спір , який розглядається в суді, приймаючи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позовних вимог,суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є підставною і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 294 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Великолазівської сільської ради Ужгородського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, наклавши арешт на земельну ділянку, що розташована за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Кільцева, №68, площею 0.1914 га, кадастровий номер :01:002:0033 та заборонити її відчуження у будь-який спосіб до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу для виконання надіслати до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4