Справа 688/794/17
№ 2/688/487/17
Рішення

іменем України

10 серпня 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Огородніка І.В.,

з участю секретарі Гошовської О.О.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25.04.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»був укладений кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП 2010 256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 28.02.2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 14186 грн. 54 коп. яку банк просив стягнути з відповідача.

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання зявилася, проти позову заперечувала, оскільки нею вже сплочено суму боргу, надавши суду підтвердження сплати заборгованості, а саме три квитанції (квитанцію відділення «ПриватБанку» від 23 травня 2017 року на суму «до зарахування» 4710.00 грн.; квитанцію відділення «ПриватБанку» від 29 травня 2017 року на суму «до зарахування» 11403.28 грн. та квитанцію відділення «ПриватБанку» від 23 травня 2017 року на суму «до зарахування» 3289.68 грн.), а також довідку «ПриватБанку» від 30.05.2017 року за № 2BJB-U929-HSER-BP4T про те, що ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1, станом на 30.05.2017 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Сторони визначили, що заява позичальника від 25.04.2014 року, Умови та правила надання банківських послуг і тарифи складають укладений між ними кредитний договір.

Подавши у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»заяву позичальника від 25.04.2014 року ОСОБА_1, приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах - Умовах та правилах надання банківських послуг і тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору, встановлені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, відповідач своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, з наданих суду відповідачем квитанцій та довідки від 30.05.2017 року вбачається, що заборгованість, яка виникла станом 28.02.2017 рік в сумі 14186.54 грн., сплачена відповідачем ОСОБА_1 на рахунок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому, суд вважає, що на час ухвалення рішення у даній справі заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», погашена в повному обсязі, в зв'язку з чим, відсутній предмет спору.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволенні позову відмовляється, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.57, 60, 88, 526, 530, 626, 627, 634, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя Огороднік І.В.