Справа № 349/406/17
Провадження № 22-ц/779/996/2017
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Ясеновенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Мелінишин Г.П.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду від 05 травня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

09.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В заяві зазначила, що з 15.10.2005 року до 19.05.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і у них є двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме, жодного зв'язку з дітьми не підтримує, участі у їх вихованні більше півтора року не приймає та не надає кошти на їх утримання, просила позбавити відповідача батьківських прав та стягувати з нього на утримання двох дітей по 25% заробітної плати на кожну дитину щомісячно.

Рішенням Рогатинського районного суду від 05 травня 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 09 березня 2017 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми за один місяць звернути до негайного виконання.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та покладено на орган опіки та піклування - службу у справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації в Івано-Франківській області контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що ОСОБА_2, будучи офіційно працевлаштований та маючи постійний досить високий дохід, не надає матеріальної допомоги дітям.

Апелянт зазначає, що суд необґрунтовано послався на показання свідка ОСОБА_5- сестри відповідача, про те, що останній цікавиться життям дітей, однак вона (позивачка) перешкоджає йому у їх спілкуванні, оскільки цей свідок проживає далеко від дітей та не володіє достовірною інформацією.

Не дав суд належної оцінки і поясненням свідка ОСОБА_6, яка проживає недалеко від неї, про те, що вона останній раз бачила відповідача ще в липні 2016 року.

Також суд не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Не врахував суд і пояснення відповідача, який на запитання в якому класі навчаються діти у відповіді помилився на три роки, що свідчить про відсутність інтересу до власних дітей.

Також зазначає, що немає жодних доказів на підтвердження того, що вона створює будь-які перешкоди у спілкуванні відповідача з дітьми.

Просила рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав скасувати та ухвалити нове рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Представник служби у справах дітей Рогатинської РДА просила ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 15.10.2005 року до 19.05.2015 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі і у них є двоє дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розлучення сторін проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Встановлено, що служба у справах дітей Рогатинської РДА 22.02.2017 року прийняла рішення №3 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.18)

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_1, вона ніде не працює, виховує двох синів, іноді виїжджає на сезонні роботи, під час яких дітей доглядають дідусь та сусідка, а колишній чоловік участі у вихованні дітей не приймає та матеріально не допомагає.(а.с.23)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2, останній зареєстрований та проживає в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області у житловому будинку сестри ОСОБА_5, де разом з ними проживають її двоє дітей.(а.с.28)

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При вирішенні даного спору, судом було враховано роз'яснення, зазначені у п. 15 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Отже, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а крім того позивачем не подано доказів ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню дітей, тобто винної поведінки батька, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що при вирішенні спору суд не врахував висновку служби у справах дітей Рогатинської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не заслуговують на увагу, оскільки зазначений висновок прийнятий без участі ОСОБА_2 та є недостатньо обґрунтованим.

Відповідно до п.6 ст. 19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи ОСОБА_1 про те, що суд не врахував показання свідка ОСОБА_6, яка проживає з нею по сусідству, та яка підтвердила, що останній раз бачила відповідача в липні 2016 року, оскільки суд дав цим поясненням належну оцінку в сукупності з іншими доказами у справі.

Крім того, в засіданні суду апеляційної інстанції відповідач пояснив, що він працює електрогазозварювальником Львівської залізниці і його робота пов'язана з періодичними відрядженнями до інших областей України, чого позивач не заперечила, а тому він не має можливості часто відвідувати дітей.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рогатинського районного суду від 05 травня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

Г.П. Мелінишин