Справа № 344/6391/17
Провадження № 2/344/2641/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Підхомної Н.М.,

позивача ОСОБА_1І,,

представника позивача- Зайдель І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що є власником житлового будинку № 44 по вул. Шевченка в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради на підставі свідоцтва про право власності від 10.09.1987 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 03.02.2017 року. В даному будинку крім неї зареєстровані та проживають її чоловік ОСОБА_3 Боушаіб та син ОСОБА_4. Також в будинку зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_2, який в кінці серпня 2011 року забрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку. На даний момент їй невідоме фактичне місце відповідача. З часу, коли відповідач виїхав з будинку, він жодного разу не приїжджав за адресою своєї реєстрації, не брав участі в утриманні будинку. На даний момент ОСОБА_2 забезпечений іншим житлом в м. Івано-Франківську, однак обставина його реєстрації в належному їй будинку створює певні незручності, так як вона не може оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, а при відчуженні будинку вона не може гарантувати, що він зніметься з реєстрації. За таких обставин позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказала, що, перебуваючи в родинних стосунках, часто буває в будинку № 44 по вул. Шевченка в с. Вовчинець, де зараз проживає позивачка. Відповідач ОСОБА_2 не проживає там з 2011 року та в будинку відсутні його речі.

Свідок ОСОБА_6 вказав, що, будучи сусідом позивачки, йому відомо, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом тривалого періоду часу - приблизно з 2011 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 12.05.2017 року № 368 вбачається, що в будинку № 44 по вул. Шевченка в с. Вовчинець зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5).

Встановлено, що позивачка є власником житлового будинку № 44 по вул. Шевченка в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 03.02.2017 року (а.с. 4).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Конституцією України (статтею 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, як зазначено у статті 391 Цивільного кодексу України.

У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим будинком № 44 по вул. Шевченка в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 44 по вул. Шевченка в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 27 липня 2017 року.