Провадження № 2/554/481/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року
Октябрський районний суд м.Полтави
у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.
при секретарі судового засідання Ткаченко А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3, треті особи - служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В :
28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він т його дружина ОСОБА_4 а є співвласниками квартири , розташованої за адресою : АДРЕСА_1. У квартирі значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3. Так, 09 листопада 2012 року він та дружина уклали з ОСОБА_2 та її сином договір оренди № 136 про надання квартири у безоплатну оренду. Вони з дружиною погодилася на укладення зазначеного договору, так як у квартирі проживав та був зареєстрований їх син ОСОБА_5, який на той час проживав з відповідачкою. 23 червня 2016 року їх син помер. З липня 2015 року і до цього часу ОСОБА_2 та її син в квартирі не проживають, оплату комунальних послуг відповідачка не здійснює, та їх місце проживання йому та дружині не відоме. Позивач просить визнати відповідачку та її сина такими, що втратили право користування квартирою.
Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача не заперечує.
Представник позивача в судове засідання не з'явився , надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, в судове засідання повторно не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляд у справи до суду не надходило.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася,надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує.
Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просять прийняти рішення , яке буде відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 серпня 2017 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 15 серпня 2001 року квартири, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, належить на праві приватної, спільної часткової власності по 1/2 частині позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( а.с.10).
Відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованою у зазначеній квартирі як квартирант , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованим як син квартиранта, про що свідчить довідка комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради ( а.с.7).
Як зазначає позивач, відповідач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з його сином.
Згідно зі ксерокопією свідоцтва про смерть від 24 червня 2016 року ОСОБА_5 помер 23 червня 2016 року ( а.с.6).
Як убачається зі ксерокопії договору № 136 від 12 листопада 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Надали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнату житловою площею 30,8 кв.м. на один рік ( а.с.9). Підписи сторін посвідчені паспортистом КП ЖЕО № 2.
Зазначений договір не зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої ради або в органі управління, що передбачено ст.158 ЖК УРСР.
Згідно зі ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 156 ЖК УРСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Таким чином, за змістом зазначених норм матеріального права, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Відповідач ОСОБА_2 та її син не є членами сім`ї позивача та третьої особи, з ними не проживали та спільне господарство не вели.
Крім того, у відповідності до ст.41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
При цьому, відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
Норми ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають право дитини на житло, діти члени сім»ї наймача або власника жилого приміщення - мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ст.11 цього Закону батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Як вбачається з акту від 06 лютого 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з липня 2015 року не проживають у спірній квартирі.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з липня 2015 року в квартирі не проживають, без поважних причин квартирою не користуються, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання та він підлягає задоволенню.
Згідно зі ст.ст.150,156 ЖК УРСР, ст.ст.29,383,391 ЦК України , керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215,224-226 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою , розташованої за адресою : АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.В.Кулешова

.