Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/614/17
Провадження № 4-с/280/10/17
У Х В А Л А

05 липня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Кононенка Дениса Альбертовича на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Гусєвої Яни Андріївни,

встановив:

До суду звернувся представник ПАТ «Родовід Банк» з вказаною скаргою, в якій просить: визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвої Яни Андріївни по виконавчому провадженню №52139107 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 07.04.2017; скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвої Яни Андріївни по виконавчому провадженню №52139107 від 07.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувану. В обґрунтування заяви вказує, що 08.10.2014 Коростишівським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення у цивільній справі №280/452/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 19.12.2014 на підставі вищезазначеного рішення АТ «Родовід Банк» отримав виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором. АТ «Родовід Банк» звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження №52139107. 28.04.2017 АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувану за виконавчим провадженням №52139107 від 07.04.2017, яка винесена державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвою Я. А. Підставою для повернення виконавчого документа стягувану зазначено те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Однак, представник скаржника вважає, що така постанова винесена з порушенням норм матеріального права та має бути скасована з огляду на те, що державним виконавцем порушено ст. ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника ПАТ «Родовід Банк» у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника за наявними матеріалами по справі.

Представник Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. До суду надійшла заява, в якій представник ВДВС просить надати додаткову інформацію стосовно виконавчого провадження, а також інші дані, на підставі яких можна визначити суть справи, однак суд не приймає до уваги таку заяву, оскільки копія скарги з додатками була надіслана до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Неявка представників сторін, які подали заяви про розгляд скарги у їх відсутність, не перешкоджає розгляду скарги. Суд вважає, що участь заінтересованої особи - боржника ОСОБА_4 під час розгляду скарги на дії державного виконавця не передбачена положеннями статті 386 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, встановлено, що основними принципам діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Положеннями пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судом встановлено, що 19.12.2014 Коростишівським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист у справі №280/452/14-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, відповідно до якого стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №38.3/АА-020.08.2 від 22.08.2008 у сумі 1673468 гривень 62 копійок. Вказаний виконавчий лист було направлено на виконання до ВДВС.

07.04.2017 державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гусєвою Яною Андріївною винесено постанову у виконавчому провадженні №52139107 про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до вказаної постанови у ході проведення виконавчих дій зазначено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо реєстрації боржником права власності на об'єкти нерухомого майна відсутні; згідно відповідей Державної фіскальної служби та Пенсійного Фонду України боржник не працевлаштований, рахунки у банківських та фінансових установах не обліковуються, на пенсійному обліку не перебуває, виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчому документі, на момент виходу боржника та його мана не виявлено. Зазначене свідчить про факт відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення за виконавчим документом, та виявлення безрезультатними здійснених державним виконавцем відповідно до цього Закону заходів щодо розшуку такого майна, що, в свою чергу, є підставою для завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачеві з правом останнього на повторне пред'явлення документу до виконання.

Вказану постанову від 07.04.2017 АТ «Родовід Банк» було отримано 28.04.2017, тобто скаржником не пропущено строк на оскарження дій державного виконавця відповідно до вимог статті 386 Цивільного процесуального кодексу України.

Державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві жодних відомостей про хід вказаного виконавчого провадження не повідомив.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження у тому числі має право: - за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; - накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; - здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; - звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; - викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; - у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов'язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній із сторін, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hornsby проти Греції» від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Суд вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним і підлягає скасуванню, так як державним виконавцем не повідомлено про вжиття всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема: внесення подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб; з'ясування про наявність іншого, крім нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення; використання державним виконавцем свого права на звернення до суду щодо застосування до боржника приводу, у зв'язку з неявкою на виклик державного виконавця.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 18 своєї постанови №6 від 07.12.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив судам, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Тому, скарга є обґрунтованою та такою, яку слід задовольнити, а постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвої Яни Андріївни по виконавчому провадженню №52139107 від 07.04.2017 слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 293, 384-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» Кононенка Дениса Альбертовича на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвої Яни Андріївни задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвої Яни Андріївни в межах виконавчого провадження №52139107 в частині повернення виконавчого документа від 19.12.2014 стягувачу.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гусєвої Яни Андріївни про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.04.2017 в межах виконавчого провадження №52139107.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Щербаченко