Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/250/15-ц
У Х В А Л А

23 серпня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкас в складі:

головуючого судді: Казидуб О.Г.

за участю секретаря Зайцевої О.І.

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3(Лук»яненко) ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя-,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3(Лук»яненко) ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя,вказуючи,що 22 червня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено заочне рішення у зазначеній справі, яким позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя задоволено та вирішено поділити майно набуте за час шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема грошові кошти отримані відповідачкою від діяльності як фізична особа-підприємець у розмірі 40 000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 (код 5) на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 20 000 гривень, як частку майна набутого за час шлюбу при його поділі та судовий збір 243 грн. 60 коп., а всього 20243,60 грн.

Зазначене заочне рішення було прийнято за відсутності відповідача ОСОБА_3. Засідання на якому було прийнято дане рішення відбулося 22 червня 2015 року.

На судові засідання відповідач не зявлявся по причині того, що він (відповідач) з 16 липня 2013 року, відповідно на момент розгляду справи та по даний час, а також на момент винесення заочного рішення проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2/3, кв.23. Копія паспорту з відміткою про реєстрацію надається в додатках до даної заяви.

Тобто, неявка відповідача у судове засідання мала поважні причини, так як відповідач (по причині введення суду в оману позивачем відносно адреси реєстрації та проживання відповідача) не міг знати про судові засідання, не отримував копії позовної заяви з додатками, не міг взяти участь у судовому засіданні та реалізувати свої процесуальні права, не отримував копії заочного рішення, що призвело до порушення принципу змагальності сторін та фактичного усунення її від правосуддя.

Адже відповідачем не надано суду відзив (заперечення) на позовні вимоги позивача з детальним викладенням своєї позиції та доказами стосовно позовних вимог.

Також свою позицію відповідач мав намір підтвердити іншими обставинами, які він мав повідомити суду і які є суттєвими та вплинуть на винесення рішення по даній справі. Дані обставини полягають в тому, що відповідач являючись приватним підприємцем перебував на спрощеній системі оподаткування, тобто був платником єдиного податку. Відповідно до звітів субєкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку, які відповідач подавав до ДПІ у м. Черкаси, дохід субєкта підприємницької діяльності у вказаному звіті не виокремлюється та не вираховується. Відтак, вирахування чистого доходу приватного підприємця-фізичної особи по одних звітах його до ДПІ у м. Черкаси є помилковим, в силу відсутності у самому звіті відомостей про чистий дохід та не дослідженні книги обліку доходів і витрат (яка в силу приписів ПК України є обовязковою) разом із документами первинного бухгалтерського обліку платника податків, яким являється відповідач по справі як фізична особа-підприємець. Звіт містить лише обсяг виручки від товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році. Тобто, без відокремлення чистого доходу від реалізації товарів (робіт, послуг) встановлення чистого доходу по деклараціях та руху коштів по банківських рахунках є таким, що упереджено направлено на задоволення бажань позивача по справі.

Також, майно фізичної особи - підприємця, яке придбане та використовується в його підприємницькій діяльності з метою одержання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як обєкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя (Постанова ВСУ у справі № 6-79цс13 від 2 жовтня 2013р.). Дана обставина судом не була досліджена взагалі. Посилання лише на факт надходження грошових коштів на рахунок приватного підприємця від реалізації ним товарів та визнання їх (коштів) спільно набутим майном подружжя є фактичним позбавленням права власності відповідача по справі в супереч приписам Конституції України.

Більш розширені заперечення, з посиланням на практику ВСУ та Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, докази у вигляді документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про придбання товарів (у вказаний період), їх вартість, реалізацію, вирахування чистого прибутку від здійснення господарських операцій за вказаний період, відповідачем буде надано суду після поновлення його права на захист, у даному випадку це скасування даного заочного рішення та призначення справи до судового розгляду в загальному порядку.

Відповідач по справі не проживав за вказаною у позовній заяві адресою, тобто в АДРЕСА_1, що вказує на те, що судом також було порушено правило підсудності, встановлене приписами ст.109 ЦПК України. Також, позивачем в додатках до позову не надано суду доказів для правомірності застосування судом приписів ст. 110 ЦПК України. Відтак, даний спір має розглядати Черкаський районний суд Черкаської області.

Тому, відповідачем не було реалізовано в повній мірі своє право на захист, його було залишено можливості захистити свої прававідповідно до закону, про що суду позивачем не було надано достатніх відомостей, так як вони могли вплинути ,ца процес обєктивної оцінки судом позовних вимог. Відсутність у судовому засіданні відповідача не дало можливості суду відповідним чином здійснити правосуддя за всіма правилами процесуального права України.

Таким чином внаслідок неявки відповідача в судове засідання по вищезазначеній причині судом було прийнято рішення на підставі матеріалів і доказів наданих лише позивачем, що призвело до неповного зясуванн я всіх обставин даної справи та прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону, а лише є відображенням бажань позивача по даній справі. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії. Так як відповідач дізнався про існування зазначеного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від виконавчої служби при його виконанні та отримав вказане заочне рішення 21.07.2017 року то закінчення строку припадає на 31.07.2017 року. Просить суд скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2015 року по справі №711/250/15-ц, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя і призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в заяві..

ОСОБА_2 в судове засіданні не з»явився ,хоч і був належним чином повідомлений про час ,місце ,дату розгляду заяви.

Заслухавши учасників процесу , вивчивши та дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи ,суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб ,належним чином повідомлених про час і місце засідання,не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч.3ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню,якщо судом буде встановлено,що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази ,на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи , справа була призначалася до судового розгляду не одноразово : на 26.02.2015 року на 08год.30хв., відповідачка належним чином повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,які повернуто за терміном зберігання (а.с.20) , справу було відкладено 24.03.2015 року на 09 год.00хв., відповідачка належним чином повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,які повернуто за терміном зберігання (а.с.21). справу було відкладено на 08.04.2015 року на 12 год.00хв., відповідачка належним чином була повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,які повернуто за терміном зберігання (а.с31), справу було відкладено 18.05.2015 року на 09 год.00хв., відповідачка належним чином повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,які повернуто за терміном зберігання (а.с.44). справу було відкладено 09.06..2015 року на 14 год.10хв., відповідачка належним чином повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,які повернуто за терміном зберігання (а.с.50) справу було відкладено 22.06.2015 року на 15 год.30хв., відповідачка належним чином повідомлена про час ,місце дату розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать повідомлення ,які повернуто за терміном зберігання (а.с.57).

Суд відповідно до ст.74 ЦПК України направляє повістки відповідачу відповідно до реєстрації, відповідач зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.спр.12). Справа в провадженні суду знаходилася з 14.01.2015 року по 22.06.2015 року..

Відповідно до ч. 3 ст.76 ЦПК України вказано ,що якщо особу ,якій адресовано судову повістку ,не виявлено в місці проживання повістку під розписку вручається будь-кому з повнолітніх членів сімї .

Доказів у суду не було що відповідачка на 02.02.2015 не була зареєстрована за ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки реєстрація місця проживання підтверджується самою довідкою з адресного бюро від 22 січня 2015 року .

Суд вважає ,що відповідачка належним чином була повідомлена про судове засідання ,але не отримувала повідомлення суду про судове засідання,суду невідомо з яких причин ,посилання відповідачки на те ,що суд при ухваленні рішення обмежився лише доказами позивача ,а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні. Так,відповідачка мала можливість реалізувати свої процесуальні права і доводи, правомірність при вирішенні спору про розподіл майна подружжя, на стадії судовому розгляду справи, оскільки справа відкладалася шість разів, але на думку суду відповідачка не з» явилася на розгляд справи,причини неявки суду невідомі, причини поважності неявки в судове засідання суду не надано,повістки надсилалися по місцю реєстрації,відповідно до ст.74-76 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову ,зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях ,надало суду право при розгляді справи обмежуватися доказами наданими позивачем.

Керуючись ст.ст. 229,230,231 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3(Лук»яненко) ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає ,а заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: ОСОБА_6