Справа №639/963/17
Провадження №2/639/1026/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням фізичними особами кримінальних правопорушень,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування у солідарному порядку майнової шкоди, вчиненої кримінальними порушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч.4 ст. 296 КК України в розмірі 224750 грн. 40 коп., яка складається з загальної вартості придбання лікарських засобів препаратів та матеріалів медичного призначення, грошові кошти в якості відшкодування потерпілому доходу , втраченого ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності на загальну суму 117667 грн. 19 коп. та моральної (немайнової) шкоди у розмірі 275000,00 грн., завданої вчиненням фізичними особами кримінальних правопорушень.

Ухвалою суду від 3 березня 2017 року у даній справі було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заявлено клопотання про призначення у справі проведення судово- медичної експертизи по встановленню взаємозвязку між отриманими ОСОБА_1 під час подій 2003 року травмами та визначеною йому групою інвалідності, посилаючись на те, що відповідно до матеріалів цивільної справи за вищевказаним позовом, ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи інвалідності актом огляду медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) та отримав до акту відповідну довідку серія 12ААА №0098310. Слід зазначити , що 30.01.2006 року актом огляду МСЕК ОСОБА_1 визначено 3 групу інвалідності. В той же час , 03.03.2007 року , тобто за мінуванням 4-х років після отримання травм, тією ж самою МСЕК /(акт №320 від 23.02.20017 року ) ОСОБА_1 визначено вже 2 групу інвалідності, всупереч отриманому тривалому лікуванню та профілактичним заходам. При цьому , підставами для отримання більш важкої групи інвалідності /тобто значному погіршенню здоровя ОСОБА_1 є той же самий діагноз: посттравматичний церебральний арахноїдит вісочно-теменної локалізації з частими епі-приступами, вегєто- вісцеральним станами, лікворно- гипертензіонним та стійкими вестібуло- атактивними синдромами, та посттравматичною невролгією тройнічного нерву справа. Також в медичній документації зазначається наявність у ОСОБА_1 таких захворювань,як хронічний сінусит, лікворна гіпертензія та гіпертонічна хвороба І ступеню, та хронічний гепатит. Такі захворювання самі по собі можуть суттєво погіршувати стан здоровя хворого, але, на думку представника відповідача , не повязані з отриманими в 2003 році вогнепальними пораненнями голови. На думку представника відповідача ,викладені факти викликають обґрунтований сумнів у взаємозвязку отриманих ОСОБА_1 під час подій 2003 року травм та визначенню йому групою інвалідності, що в свою чергу свідчить про необхідність отримання нового доказу експертного висновку про наявність причинного звязку між отриманими ОСОБА_1 в 2003 році травми та визначенням йому в 2007 році 2 групи інвалідності.

Суд , вислухав думку учасників судового розгляду вважає , що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є в тому числі призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 143 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що з'ясування питань, які відносяться до предмету доказування в даній цивільній справі, потребує спеціальних знань у галузі медицини, в зв'язку з чим, з метою забезпечення всебічного та повного з'ясування обставин справи, вважає за необхідне задовольнити клопотання та призначити експертизу по справі.

Керуючись ст. 27, 145, 202, 203, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням фізичними особами кримінальних правопорушень судово-медичну експертизу на основі медичної документації та матеріалів цивільної справи, проведення якої доручити експертам ХОБ СМЕ, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1.Чи мається взаємозвязок між отриманими ОСОБА_5 під час подій 2003 році травмами та визначеною йому у 2007 році 2 групою інвалідності?

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іванова І.В.