Справа № 600/1037/16-ц
Справа № 2/600/205/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: судді Гриновець О.Б.

секретар Сташків О.С.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у залі суду в смт.Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката серії ТР №0105219 від 28.08.1996 року, зареєстрованого 30.08.1996 року за №219.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті діда ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельну частку (пай) площею 1,48 га. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ТР №0105219 від 28.08.1996 року.

В судове засідання позивач не з'явився, проте подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу розглядати за його відсутності без застосування технічних засобів (а.с.19).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за його відсутності (а.с.18).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що матір'ю позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_1 (д.п.Дзяйло) ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №418348 виданого 16.10.1976 року (а.с.8).

Батьком ОСОБА_1 (д.п.Дзяйло) ОСОБА_3 є ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ №1349185 виданого 18.11.1969 року (а.с.5).

08.01.2003 року помер дідо позивача - ОСОБА_2 у с.Конюхи Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №114758 від 08.01.2003 р. (а.с.3).

ОСОБА_4 померла 04.04.2005 року у с.Конюхи Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №000979 від 05.04.2005 р. (а.с.7).

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 становить земельна частка (пай) площею 1,48 га., що належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0105219 від 28.08.1996 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 позивач в належному порядку та у строк прийняв спадщину, оскільки вступив в управління його спадковим майно, що підтверджується довідкою Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №1206 від 23.08.2016 р. (а.с.4).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0105219 від 28.08.1996 року втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №88 (3126) від 11.11.2016 року (а.с.11).

Державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 позивачу відмовлено в оформленні спадкового майна у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_2 (а.с.21).

Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в суді.

Відповідно до п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

При цьому, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті діда ОСОБА_2, дійсно вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном, таким чином прийняв спадщину відповідно до ст.549 ЦК УРСР, що підтверджується довідкою Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності зі ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в належному порядку, а також те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, ніхто не оскаржує його право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, суд вважає, що це право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності.

Відтак, за встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 130, 158, 174, 197, 208-209, 212-215, 218 ЦПК суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Конюхівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката серії ТР №0105219 від 28.08.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець