Номер провадження 2/521/4759/17
У Х В А Л А

"23" серпня 2017 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання свідоцтва частково недійсним, встановлення факту належності на праві власності домоволодіння, визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1, у якій він просив визнати частково недійсними Рішення Виконкому Малиновської райради депутатів трудящих № 908 від 07.12.1990 р. та Свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння, посвідчене 07.02.1991 р. Житлокомунвідділом Виконкому Малиновської районної ради трудящих в частині права власності ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння в м. Одесі по вул.. 2-й Пригородній, 13, встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3 7/50 частин домоволодіння в м. Одесі по вул.. Єліна (колишня 2-а Пригородна), 13, визнати за позивачем право власності на вказану частку в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_3, померлої 20.11.2016 р.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору, однак сплачена сума судового збору не відповідає дійсній вартості спірного майна.

З метою підтвердження ринкової вартості спірного житлового будинку, розташованого у м. Одесі по вул. Єліна, 13 позивач до позовної заяви додав висновок від 19.06.2017 р. про визначення оціночної (ринкової) вартості вказаної частки, виконаний ТОВ «Обєднання професійних експертів». Вартість обєкта оцінки визначено у розмірі 248981,00 грн., а спірної частки 34857,34 грн., при цьому експертом вказано площу житлового будинку 82,4 кв.м., житлову площу 64, 2, кв.м., хоча згідно доданих документів, зокрема технічного паспорта загальна площа домоволодіння становить 115,3 кв.м., житлова 70,1 кв.м. Таким чином вказаний розмір вартості майна є заниженим за реальну вартість такого майна. Зазначена обставина надає підстави вважати про невідповідність зазначеного висновку від 19.06.2017 р. про оцінку спірного майна дійсній його вартості на момент подачі позовної заяви та не може вважатися судом належним та допустимим доказом для визначення ціни позову, а тому й розміру судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, немайнового 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України про «Державний бюджет на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 80 ЦПК та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до п. п. 12 і 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10 у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Зважаючи на викладене, та приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги ОСОБА_1 містять вимогу майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру, суд приходить до висновку, що сума сплаченого судового збору вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та попередньо визначає суму судового збору 5000 грн. за позовну вимогу майнового характеру та 1280 грн. - немайнового, таким чином позивачу необхідно доплатити, з врахуванням сплаченого, судовий збір 4360,00 грн. (5000-640) за позовну вимогу майнового характеру та 1280 грн. немайнового.

Внаслідок вказаного, та на виконання п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України уточненню підлягає ціна позову.

Таким чином, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

С У Д Д Я

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання свідоцтва частково недійсним, встановлення факту належності на праві власності домоволодіння, визнання права власності на спадщину, - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: