Справа № 289/1421/17
Номер провадження 4-с/289/8/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

з участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" на бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 по вжиттю заходів з розшуку майна по виконавчому провадженню № 53689145, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.06.2017 року по виконавчому провадженню № 53689145 та зобов'язати державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 19.02.2015 року у справі № 2/289/90/15 у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні у Соломянському районному відділі ДВС міста Київ перебував виконавчий лист, виданий Радомишльським районним судом Житомирської області 19.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 27 828,60 грн. Постановою державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 від 26.06.2017 року по виконавчому провадженню № 53689145 повернуто виконавчий документ стягувачеві.

Представник стягувача вважає, що органом виконання судових рішень не було вжито всіх заходів щодо примусового виконання вимог зазначеного виконавчого документа, а саме: не здійснено вихід за місцем реєстрації боржника, не перевірено майнового стану боржника, не вчинено дій щодо розшуку майна, на яке можливо було звернути стягнення, не направлено запитів до всіх органів державної влади, які відповідно до законодавства володіють відповідною інформацією.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутність та просив скаргу задовольнити.

Представник Соломянського районного відділу ДВС міста Київ в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень на скаргу на адресу суду не направив.

Враховуючи визначений ч. 1 ст. 386 ЦПК України десятиденний строк розгляду скарги та приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, створення судом належних умов розгляду справи у суді, неприпустимість зловживання процесуальними правам учасниками процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, дії якої оскаржуються. При цьому суд зазначає, що участь боржника ОСОБА_2 під час розгляду скарг на дії державного виконавця не передбачена ст. 386 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали, суд дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, основними принципам діяльності органів державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права і справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (далі ЗУ «Про виконавче провадження»), виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як передбачено ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із роздруківки відстеження пересилання поштових відправлень відправлення Соломянського ВДВС міста Київ ГТУЮ вручено адресату 24.07.2017 року, а скарга подана 03.08.2017 року, тобто в межах строку звернення до суду за захистом порушеного права, передбаченого ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Соломянському районному відділі ДВС міста Київ перебував виконавчий лист, виданий Радомишльським районним судом Житомирської області 19.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 27 828,60 грн.. 02.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53689145. Постановою державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 від 26.06.2017 року по виконавчому провадженню № 53689145 повернуто виконавчий документ стягувачеві. Як правова підстава винесення оскаржуваної постанови, в ній зазначено п. 2 ст. 37 Закону (а.с.6,7).

Згідно з приписами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а відповідно до ч. 3 цієї статті, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в т.ч. накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; а згідно ч. 1 ст. 36 цього Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Пунктом 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до статей 57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, державним виконавцем, дії якого оскаржуються, не надано доказів того, що при виконанні рішення суду ним в повній мірі вжито заходів примусового виконання рішення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 18 своєї постанови № 6 від 07.12.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив судам, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

За вказаних обставин суд вважає вимоги скаржника про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 209-210, 293, 384-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу представника Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 по вжиттю заходів з розшуку майна по виконавчому провадженню №53689145.

Скасувати постанову державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.06.2017 року по виконавчому провадженню № 53689145.

Зобов'язати державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві ОСОБА_1 відновити виконавче провадження та провести виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 19.02.2015 року у справі № 2/289/90/15 у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)