АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4301/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 642/9657/15-ц Бондаренко В.В.
Категорія: договірні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Харків
Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого: Швецової Л.А.,
Суддів: Котелевець А.В., Колтунової А.І.,
За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 травня 2017 року
у справі за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль, -
У листопаді 2015 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди
У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль.
19 травня 2017 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у зв`язку з проходженням ним строкової військової служби у в/ч НОМЕР_1 , що дислокується у Яворівському районі, Львівської області, тобто не за місцем його реєстрації. Крім того, 17.05.2017 року ОСОБА_3 було розірвано договір про надання йому правової допомоги адвокатом Романченко О.М.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 травня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль,- зупинити до припинення перебування ОСОБА_3 на строковій військовій службі.
Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що зупинення провадження у праві з підстав перебування сторони на строковій службі або альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання не є безумовним обов`язком суду і таке питання повинно вирішуватись з урахуванням положень ст. 1 ЦПК України.
Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у вказаній справі суд першої інстанції вважав за доцільне зупинити провадження у справі у зв`язку з перебуванням солдата ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині пп НОМЕР_2 з 07.04.2017 року.
Однак погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможна виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони на військовій службі або альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання.
У п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року роз`яснено, що суд зупиняє провадження у справі з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.
Відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ(із змінами), вищеназваний Закон розрізняє види військової служби: строкова військова служба і військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
З матеріалів справи вбачається, позивач звернувся до суду з позовом 27.11.2015 року.
30 березня 2016 року Ленінським районним судом м. Харкова було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі.
На підставі заяви ОСОБА_3 ухвалою від 24 січня 2017 року заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду.
Судова колегія приходить до висновку, що зупинення провадження у справі з підстав, вказаних відповідачем є правом, а не обов`язком суду, тому враховуючи, що справа знаходиться в провадженні суду тривалий час, підстав для задоволення заяви не має.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п`ятнадцять днів.
Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 311, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 26 травня 2017 року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: