РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.,

при секретарі Сухіна О.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2017 року КП «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського ВУВКГ звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання й водовідведення мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства відповідачам надаються послуги з водопостачання та водовідведення за місцем реєстрації в м. Білозерське, вул. Будівельна, 19/54. Однак, відповідачі оплату за надані послуги не здійснюють, в результаті чого, утворилася заборгованість за період з 01.08.2014 року по 01.02.2017 року, яка складає 6898,88 грн., що підтверджується витягом з особового рахунку № 3/3133.

У судовому засіданні представник Добропільського ВУВКГ, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідачів суму заборгованості в розмірі 6898,88 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. З приводу застосування строку позовної давності заперечувала, зазначаючи, що з відповідачів 25.09.2014 року за судовим наказом, виданим Добропільським міськрайонним судом Донецької області за період з 2010 р. по 01.08.2014р. була стягнута заборгованість в сумі 4332,24 грн., що свідчить про переривання строку позовної давності в даному випадку. Вказаний наказ набрав чинності 25.11.2014р. та був звернутий до примусового виконання до відділу ДВС Добропільського МРУЮ, про що свідчать постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про дату, час, та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що вона є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1. За вказаною адресою вона зареєстрована разом з дочками: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Разом з тим, зазначила, що з 1986 року родина за адресою не проживає, про що 30.05.2017р. складено акт ОСББ «Лотос», 01.092011р. ОСББ «Гармонія». Так, з 2009 року вона з дочкою ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним актом ПП «БРЕС «Прогрес», а дочка ОСОБА_4 з 2008 року працює та проживає в м. Києві зі своїм чоловіком, мешканцем м. Києва.

Пояснила, що вказана квартира перебуває в нежитловому стані, відсутні водопровідні труби, крани, ванна. В 2011 року за фактом крадіжки в квартирі порушено кримінальне провадження за ст. 185 ч. 3 КК України. Зазначила, що в 2012 році вона зверталась до Добропільського ПУВХК з приводу не нарахування заборгованості за водовідведення та водопостачання, через те, що вказаними послугами ні вона, ні дочки фактично не користуються. Про прийняте рішення їй не відомо. Крім того, просила застосувати до вимог позивача позовну давність.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у квартирі за адресою м. Білозерське, вул. Будівельна, 19/54, що підтверджується копією особового рахунку № 41458 від 04.08.2014р., виданого ПП «Білозерська РЕС «Прогрес» та не заперечувалось відповідачкою ОСОБА_2 в судовому засіданні. ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем зазначеного домоволодіння. (а.с.70)

У вказаному домоволодінні відсутній засіб обліку водопостачання.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, що спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров»я людини питною водою регламентуються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання»від 10.01.2002 року, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово -комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово -комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник споживач, виконавець, виробник.

Споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; (ст.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги).

Споживач відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом.

Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, відповідачам надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. Для розрахунку за надані послуги відповідачам було відкрито особовий рахунок № 3/3133.

Позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення їх квартири, але відповідачі не сплачували за спожиті послуги.

Згідно загальної картки за особовим рахунком № 3/3133, відкритим на імя ОСОБА_2 та пояснювальної записки до розрахунку боргу боржника, за період з 01.08.2014 року по 01.01.2017 року за послуги з водопостачання та водовідведення за місцем реєстрації: м. Білозерське, вул.. Строітельна, 19/54, заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення складає 6898,88 грн., що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 4-6, 61)

Як вбачається з матеріалів справи представником Добропільського ВУВКГ боржникам 10.02.2017 р. була відправлена замовним листом претензія з пропозицією укласти договір погашення заборгованості, але боржники не зявилися для укладення договору (а.с.9)

Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого на основі Типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом (п.п. 1, 5 ст. 20 Закону), а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про житлово-комунальні послуги.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року в редакції постанови КМ України від 24 січня 2006 року № 45.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає такі послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.

Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг.

Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.

Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для відмови відповідача від сплати за фактично наданих житлово-комунальних послуг.

Оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно вимог ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги).

Плата за житлово-комунальні послуги відповідно до ст. 32 ЗУ Про житлово-комунальні послуги , нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі питної води, зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради від 18.01.2006 року № 5 встановлено тимчасові нормативи питного водопостачання з терміном до одержання нормативів питного водопостачання, копія рішення долучена до матеріалів справи (а.с. 17).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 87 від 10.02.2012 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання для потреб населення, що отримує послуги безпосередньо від КП «Компанія «Вода Донбасу» - 3,47 грн. за 1 куб.м (без ПДВ); на послуги з центрального водовідведення для потреб населення - 2,34 грн. за 1 куб.м (без ПДВ) (а.с. 16).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2869 від 26.11.2015 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання споживачам, які є субєктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - 4,09 грн. за 1 куб.м (без ПДВ); споживачам, які є субєктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - 8,18 грн. 1 куб.м ( без ПДВ); на послуги з централізованого водовідведення споживачам, які є субєктами господарювання у сфері централізованого водопостачаннята водовідведення - 3,71 грн. за 1 куб.м (без ПДВ); споживачам, які є субєктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення - 7,19 грн. 1 куб.м ( без ПДВ). (а.с.13)

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншій строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем.

Пунктом 21 вищевказаних Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Щодо визначення кола відповідачів по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідок, виданих виконкомом Білозерської міської ради від 21.04.2017р. за адресою: м. Білозерське, вул. Строітельна, 19/54 ОСОБА_2 зареєстрована з 10.10.1986 року, ОСОБА_3 з 06.08.2003р., ОСОБА_4 з 09.07.2008р., по теперішній час. (а.с.35-37)

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою: м. Білозерське, вул. Строітельна, 19/54 не мешкають.

Згідно акту від 01.09.2011 року, складеного ОСМД «Гармонія» ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою, а фактично мешкає в АДРЕСА_2 з 1986 року. (а.с.48)

З копії акту від 30.05.2017р. ОСББ «Лотос» вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані, але не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.47)

Згідно акту від 19.06.2017р., складеного ПП «БРЕС «Прогрес», ОСОБА_5 без реєстрації проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2009 року. (а.с.72)

Відповідно до інформації, що міститься в акті від 03.07.2017р, складеному ПП «БРЕС «Прогрес», ОСОБА_3 проживає без реєстрації та по теперішній час за адресою: м. Білозерське, вул. Московська, 27/4 (а.с.92)

З копії свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 03.11.2012р., вбачається що він був укладений в Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва. (а.с.74)

З копії паспорта ОСОБА_6 вбачається, що він уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, уклав в 2012 році шлюб з ОСОБА_4 та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.93-97)

З записів, що містяться в трудовій книжці, виданій на імя ОСОБА_4 серії АЕ № 371458 від 29.07.2008 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 з 29.07.2008 року по 28.04.2017р. працювала на підприємствах, розташованих в м. Києві та Київській області. (а.с.75-78)

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дійсно з 2009 року не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_6 та не були споживачами послуг з водопостачання та водовідведення в період з 2009 року по 01.01.2017р.

Позивачем заявлено позовні вимоги до трьох відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з яких позивач просить стягнути суму заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є споживачами послуг, тому є неналежними відповідачами по справі, особовий рахунок № 3/3133 відкрито на ім"я ОСОБА_2, вона є власником вказаного жила, що підтверджується витягом з особового рахунку, таким чином, саме вона має нести відповідальність за порушення договірних зобовязань.

З особового рахунку № 3/3133, долученого до справи, вбачається, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення нарахована з загальної кількості осіб, зареєстрованих у квартирі три особи. (а.с.4)

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично не були споживачами послуг КП «Вода Донбасу».

В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов»язує.

Згідно з положеннями ст.322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З положень ст.ст.66, 67, 68 Житлового Кодексу України, вбачається, що особи, які користуються жилими приміщеннями в будинку державного і громадського житлового фонду, зобов'язані щомісячно вносити плату за комунальні послуги.

Таким чином, з належного відповідача ОСОБА_2 на користь позивача повинна бути стягнута заборгованість за надані послуги за період з 01.08.2014р. по 01.02.2017р., з розрахунку одного споживача послуг, з урахуванням встановлених та діючих тарифів, підлягає стягненню 2299,63 грн.

Інформація, отримана з ТДВ «Шахт «Білозерська» від 26.06.2017р., підтверджує сплату ОСОБА_7 чоловіком відповідачки, в серпні 2013 р. 80,00 грн. та березні 2014 р. 480,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за водопостачання. Разом з тим, до спірного періоду, за який предявляється позов, вони не входять. (а.с.89)

Щодо тверджень відповідача ОСОБА_2 про неправомірність нарахування позивачем заборгованості за вказані послуги через відсутність водопровідних труб та кранів, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З довідки від 06.07.2011 року, виданій Добропільським ВМ ГУМВС України в Донецькій області, вбачається, що за фактом розкрадання квартири за адресою: м. Білозерське, вул. Строітельна, 19/54 порушена кримінальна справа за ч. 3 ст. 185 КК України, особи злочинців не встановлено. (а.с.49)

З копії листа № П-13 від 28.0.2012р., вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до Добропільського ПУВХУ з заявою про зняття нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення. (а.с.91)

Згідно акту обстеження від 13.06.2017р., проведеного за участю контролера дільниці № 3 Добропільського ПУВХК та ОСОБА_2, за адресою: м. Білозерське, вул.Строітельна, 19/54 за особовим рахунком № 3/3133, вбачається що у вказана квартира не жила, водопровідні труби обрізані, крани та ванна відсутні (а.с.80).

Разом з тим, в акту не вбачається дати та часу приведення квартири в нежитловий стан, оскільки з наданих представником позивача документів, зокрема: претензії, актів обстеження та інвентаризації споживачів багатоквартирного будинку від 02.04.2013р., складеними за участі представника Добропільського водоканалу та ОСОБА_3, вбачається наявність водопровідних труб в квартирі АДРЕСА_3. (а.с.68, 81-82)

Оцінюючи вказані докази, суд проходить до висновку, що вони не підтверджують звільнення відповідача ОСОБА_2 від обовязку утримувати свої житло та сплачувати комунальні послуги.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності свого обовязку оплачувати комунальні послуги з водопостачання та водовідведення ОСОБА_2 не надано.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

Враховуючи заявлене позивачем клопотання, суд не вбачає підстав застосувати до заявлених вимог строку позовної давності виходячи з такого.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Нормами ст. 263 ЦК України передбачені випадки зупинення перебігу позовної давності.

Статтею 264 ЦК України регламентовані умови переривання перебігу позовної давності. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Частина 3 ст. 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частина 4 вищевказаної статті зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 31 березня 2017 року з позовною заявою, а до цього своє право на звернення він реалізував, подавши заяву про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги. Судовим наказом виданим 25.09.2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області, який набрав законної сили 25.11.2014р. з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 стягнуто на користь позивача заборгованість в розмірі 4332,24 грн., що виникла за період з 2010р. по 01.08.2014р. (а.с.98)

З примусового виконання даного судового рішення у відділі державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження (а.с.63-67)

Враховуючи те, що з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.08.2014р. по 01.02.2017 року позивач звернувся 31 березня 2017 року, тому, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки загальний трирічний строк позовної давності станом на момент звернення позивача до суду не сплив.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2014р. по 01.02.2017р. в сумі 2299,63 грн.

В решті позовних вимог КП „Компанія Вода Донбасу" необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 533,33 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Решту судового збору в сумі 1066,67 гривень слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 67 ЖК України, ст.ст.266, 267 ЦК України, Постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630, керуючись ст. ст. 5, 10, 88,130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» структурного підрозділу Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на р/р 301 в ПАТ «АБ» ЕКСПРЕСС- БАНК», м. Київ, МФО 322959, , одержувач платежу Добропільське ВУВКГ «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 2299 (дві тисячі двісті девяносто девять ) гривень 63 копійок.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» структурного підрозділу Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на р/р 301 в ПАТ «АБ» ЕКСПРЕСС- БАНК», м. Київ, МФО 322959, , одержувач платежу Добропільське ВУВКГ «Компанія «Вода Донбасу» судовий збір у розмірі 533 (пятсот тридцять три) грн. 33 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 25 липня 2017 року.

Повний текст рішення виготовлений 27 липня 2017 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя Г.Л.Тимофєєва

25.07.2017