КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3746/17
Провадження № 2/552/1245/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.08.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді Васильєвої Л.М.
при секретарі Орламенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -
16 червня 2017 року позивач, ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго, звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, користується послугами підприємства по забезпеченню централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач зобовязаний оплачувати отримані послуги, проте у повному обсязі не сплачує кошти за отримані послуги, у звязку з чим за період з 01 грудня 2014 року по 01 травня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 13 484 грн. 61 коп. Загальна сума заборгованості з нарахованим індексом інфляції та 3 % річних складає 15 090 грн. 83 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість в розмірі 15 090 грн. 83 коп. та понесені судові витрати в сумі 1 600 грн.
В судове засідання представник позивача ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго ОСОБА_2 не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність суду не надавала.
Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність відповідача, що не зявився, у порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.
Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
В звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2014 року по 01 травня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 13 484 грн. 61 коп.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.
Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідносини, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.
На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, а всього 15 090 грн. 83 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Крім заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 600 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 322, 625 ЦК України , ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 , 224, 225 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго заборгованість за період 01 грудня 2014 року по 01 травня 2017 року за послуги теплопостачання в сумі 15 090 грн. 83 коп., 1 600 грн. сплаченого судового збору, а всього 16 690 грн. 83 коп. ( шістнадцять тисяч шістсот девяносто гривень 83 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, що подається протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення суду.
Головуючий суддя Л.М.Васильєва