Справа № 214/3243/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

за участі секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до РЦНБВПД у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, третя особа керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5,суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків та стягнення матеріальної та моральної шкоди, який згодом було уточнено, згідно уточнених позовних вимого останній просить суд стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України матеріальну шкоду в розмірі 3825,00 гривень реальних збитків, 5000,00 гривень відшкодування на правову допомогу, 16000,00 гривень моральної шкоди.

В позові посилався, що він є журналістом, який за завданням видання готував матеріали щодо порушення прав людини в ОСОБА_6 і знімав відеоматеріали по справі «ОСОБА_2 проти України». 21 березня 2016 року поліцейські ввірвалися в Донецький юридичний інститут щоб заарештувати ОСОБА_2, а він фіксував всі події на фото та відео. ОСОБА_2 доставили в Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу , де йому забезпечили безкоштовного державного захисника ОСОБА_7 Від останнього ОСОБА_2 відмовився і після судового засідання позивач продовжував знімати всі події на відео зі свого телефону ОСОБА_8 S860, адвокат ОСОБА_7 підійшов до позивача та вихопив телефон, відкрито заволодів ним і розбив. Телефон не підлягає ремонту, ця модель знята з виробництва на момент винесення рішення його вартість складає 3 825 грн. Оскільки адвокат ОСОБА_7 був призначений РЦНБВПД у Дніпропетровській області і діяв за трудовим контрактом від РЦНБВПД у Дніпропетровській області, відповідальність за заподіяну шкоду вважає що повинна нести держава. Розмір моральної шкоди був збільшений позивачем до 16 000 грн. з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат. Крім того, позивач на правову допомогу витратив 5000 грн.

Позивач в судовому засіданні суду пояснив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, крім того зазначив, що адвокат ОСОБА_7 напав на нього чим завдав йому шкоди. Він пошкодив його смартфон, який є для нього інструментом для виконання його професійної діяльності журналіста. Адвокат ОСОБА_7 представляв юридичну особу в судовому засіданні по кримінальній справі, де ОСОБА_7 було призначено захисником ОСОБА_2 по справі у судді Мхітаряна С.С. Позивач в цій кримінальній справі також був представником ОСОБА_2 Події, які стали підставою для звернення до суду, відбувались в коридорі поза залою суду. Ціна телефону «Леново» S860 у 2014 році становила 3000,00 грн., однак відповідно до курсу долара, позивач вважає, що зараз вартість такого телефону становить 10000,00 грн. Його моральні страждання повязані з тим, що позивач зараз не почуває себе безпечно,на смартфоні були його робочі відео, які він втратив. ОСОБА_7 не є його адвокатом, він вчинив відносно нього напад в присутності працівників поліції. Позивач також звертався до поліції, однак ому було відмовлено в порушенні кримінального провадження. Постанову не оскаржував, експертизу щодо встановлення вартості завданої шкоди не проводив.

Представник позивача ОСОБА_2, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що ОСОБА_1 в судовому засіданні був його представником коли ОСОБА_7 було призначено центром вторинної безоплатної правової допомоги безкоштовним адвокатом. В його присутності ОСОБА_7 розбив позивачу відеокамеру коли суд вийшов в нарадчу кімнату для вирішення питання про усунення ОСОБА_7 від його захисту. Моральна шкода завдана діями державного казначейства яка намагається «обілити» прокурора та РЦНБВПД у Дніпропетровській області, крім того, вважає що держава в особі прокурора не захищає права журналістів. Матеріальна шкода визначена вартістю предмета через Інтернет на момент пошкодження товару. Оскільки ОСОБА_7 працівник державної юридичної особи то ця юридична особа повинна відповідати за шкоду, завдану її працівником. Моральна шкода розраховувалась з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат.

Представник відповідача ОСОБА_3, заперечував проти заявлених позовних вимог, надав суду письмові заперечення згідно яких, останній зазначив, що відповідно до ч.2 ст.25 Закону України Про безоплатну правову допомогу, адвокат, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом чи на тимчасовій основі на підставі договору, має всі права та гарантії, встановлені Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, іншими законами України. Відповідно до ч.І ст. 13 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

У зв'язку з тим, що адвокат ОСОБА_7, здійснює свою діяльність індивідуально, за контрактом №41, укладеним з Дніпропетровським обласним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.03.2015р. Дії адвоката ОСОБА_7, як самозайнятої особи, який не перебуває в трудових відносинах із Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області та не користується правами працівника підприємства, установи, організації, зокрема із приводу: обмеження робочого дня та робочого тижня, щорічні відпустки, право на здорові і безпечні умови праці і т.д., які передбачені Кодексом законів про працю України. Відтак, зазначені вище відносини не тягнуть за собою відповідальності Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області, яка передбачена ч.1 ст.1172 ЦК України за дії адвоката ОСОБА_7, як самозайнятої особи.

Крім того, в позові гр.ОСОБА_1 вказує на те, що адвокат ОСОБА_7 відкрито заволодів його мобільним телефоном «Леново» S860 з посиланням на ст.186 Кримінального кодексу України, а потім повернув його з пошкодженим екраном. Однак, позивач не надав жодного підтвердження про притягнення адвоката ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, підтвердження пошкодження мобільного телефону та доказів спричинення саме того розміру збитків, який зазначений у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4, заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала суду заперечення, з яких вбачається, що позивач в якості відповідача залучив Державну казначейську службу України, при цьому останній у своїх позовних вимогах аргументів щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, шкоди на правову допомогу саме з Державної казначейської служби України не навів та не обґрунтував. Також в позовній заяві не надано жодних доказів існування будь-яких правовідносин між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - Державною казначейською службою України. Державна казначейська служба України не уособлює собою державу Україна, а її рахунки не уособлюють собою Державний бюджет України. Тому залучення відповідача - Державної казначейської служби України - є безпідставним та необґрунтованим, нести відповідальність за дії чи бездіяльність державних органів не входить до повноважень Державної казначейської служби України. Крім того, вважає докази позивача щодо обставин пошкодження мобільного телефону не допустимими. Що стосується вимог позивача щодо стягнення сплачених ним послуг на правову допомогу в розмірі 5 000.00 грн. вважаємо їх безпідставними.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах. в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень. не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тому вона вважає зазначену суму витрат на правову допомогу позивачем завищеною та такою, яка не підлягає відшкодуванню відповідачем. Крім того, заперечує проти відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач підтверджуючих доказів на вимогу ст. 60 ЦІІК України в обґрунтування зазначеної у позовній заяві суми моральної шкоди не надає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1, , суду пояснив, що в кінці березня як представник цивільного відповідача ОСОБА_2 був в залі судового засідання судді Мхітаряна С.С. та проводив відео зйомку судового засідання. Коли ОСОБА_2 відмовився від послуг адвоката ОСОБА_7, суддя відпустив ОСОБА_7, останній пішов з зали, він хотів зафіксувати вихід адвоката з зали суду на відео на свій телефон. Потім у них виникла сварка і свідок пішов з ним до коридору. В коридорі ОСОБА_7 повернувся і схопив за телефон та почав його у нього видирати, в звязку з чим лопнув екран на телефоні. Поліцейські зробили захиснику зауваження, він зупинився, потім свідок побачив що його смартфон ушкоджений.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, суду пояснив, що вони з позивачем партнери та друзі. З 2007 року він перебував в кримінальному провадження в якості обвинуваченого, яке перебувало на розгляді у судді Мхітаряна С.С. 21.03.2016 року його поліцейські доставили з інституту до зали судового засідання судді Мхітаряна С.С. Потім прийшов адвокат ОСОБА_7, однак він від його послуг відмовився. В той час позивач ОСОБА_1, був в залі судового засідання в якості його представника. Коли свідок вийшов з зали суду, за ним йшов ОСОБА_7 та ОСОБА_1, останній знімав все на камеру телефону. Потім ОСОБА_7 схопив телефон і поламав його. Він разом з позивачем пішли до магазину і їм там повідомили, що телефон ремонту не підлягає. Даний інцидент стався на порозі між залом суду і коридором.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, суду пояснив, що 21.03.2016 року був присутній в судовому засіданні у судді Мхітаряна С.С. під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_2 в якості вільного слухача. Коли присутні в залі почали розходитись, спочатку вийшов суддя, потім інші. ОСОБА_1 здійснював фото та відеофіксацію судового засідання. Позивач виходив після ОСОБА_2 і Тамари і чимось заважав поліції. В коридорі на сходах біля пожежної драбини сидів на лавці ОСОБА_7, потім він схопив телефон у ОСОБА_1 та почав його забирати. Телефон забрати не зміг, але йому вдалося його пошкодити тріснуло скло мобільного телефону.

Суд, вислухав доводи учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, встановив в наступні обставини і визначив відповідні ним правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексів України.

Відповідно до скрін-шоту зробленого позивачем із сайту ek.ua, вартість мобільного телефону Lenovo S 860 становить 3825 грн. (а.с.7)

Згідно про файлу адвоката ОСОБА_7 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність за свідоцтвом 457 від 24.09.2009 р. (а.с.8)

02.03.2015 року між Дніпропетровським регіональним обласним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі директора ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_7 було укладено контракт № 71 про надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі (а.с.23-24).

Згідно скрін-шоту зробленого позивачем з сайту «Розетка.юа» телефон Lenovo S 860 знятий з виробництва (а.с.99)

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Так, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..ст. 10, 60 цивільно-процесуального кодексу України позивач повинен довести факти, що свідчать про порушення його законних прав та інтересів, завдання йому моральної та матеріальної шкоди з вини відповідачів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Поясненнями позивача та свідків ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 суд встановив що внаслідок дій адвоката ОСОБА_7 могла бути завдана матеріальна та/або моральна шкода позивачу, проте, позивач предявив позов до РЦНБВПД у Дніпропетровській області та Державної казначейської служби України, оскільки вважає що за протиправні дії адвоката відповідальність покладається на роботодавця та державу. Суд зазначає, що під час судового розгляду не було встановлено факту укладання трудового договору або контракту адвоката ОСОБА_7 з Регіональним центром надання безоплатної вторинної правової допомоги. В контракті № 71 про надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі, на який посилався позивач, не передбачено відповідальності адвоката за завдання шкоди третім особам. Помилкове тлумачення контракту позивачем не відповідає його природі та змісту. Також, суд зазначає, що позивач дійшов помилкового висновку що на державу може бути покладено відповідальність за неправомірні дії адвоката, які виразилися в пошкодженні майна позивача. Будь-яких інших доказів вини відповідача позивачем не зазначалось.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб. Під час судового розгляду позивачем не було заявлено клопотання про залучення співвідповідача або про заміну відповідача (відповідачів) по справі.

Таким, чином, розглядаючи позов ОСОБА_1 до РЦНБВПД у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, судом не встановлено підстав для його задоволення, в позові суд відмовляє у зв'язку з його недоведеністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає що при поданні позову позивач не сплачував судовий збір. Проте, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат 5000 грн. на правову допомогу, доказів понесення цих витрат, а також укладеного позивачем договору про правову допомогу суду не надано. Таким чином, враховуючи що в позові суд відмовляє, відсутні підстави для компенсації судових витрат позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст.209-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до РЦНБВПД у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, третя особа керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів сторонами з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва