overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 357/8669/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Чайка О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вказував, що з 26.08.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через психологічну несумісність між ними, а також матеріальні та побутові проблеми, в звязку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили шлюбні відносини у 2016 році, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вважає збереження шлюбу неможливим, просив шлюб розірвати.

Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 26.08.2015 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управлінням юстиції у Київській області, актовий запис № 1249, що вбачається з копії свідоцтва про одруження.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управлінням юстиції у Київській області, актовий запис № 1249 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3
"07" серпня 2017 р. Справа № 363/3016/17
УХВАЛА

07 серпня 2017 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2,

встановив:

пред'явлену заяву слід залишити без руху, виходячи з такого.

Як убачається з позову та доданих до нього матеріалів, позовну заяву подано без дотримання вимог статей 119-121 ЦПК України.

Так, обсяг часткової цивільної дієздатності фізичної особи, яка не досягла чотирнадцяти років визначений ст. 31 ЦК України.

Статтею 33 ЦК України передбачено випадки особистої цивільної відповідальності неповнолітньої особи. Особиста цивільна відповідальність малолітньої особи Законом не передбачена.

Так, згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як передбачено ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

В той же час, як вбачається з позовної заяви вимоги про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки, та стягнення судового збору висунуто безпосередньо до малолітньої дитини - ОСОБА_1, який з огляду на характер спірних правовідносин та викладені вимоги Закону особисто відповідачем по справі бути не може.

Відтак відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк до 31 серпня 2017 року, але не пізніше 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Справа № 362/4056/17
Провадження 2/362/2244/17
У х в а л а

"02" серпня 2017 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме.

Відповідно до положень ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Так, позивачем не зазначено доказів , що підтверджують кожну обставину справи, на яку позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Так, позивач вказує, що один із боржників за «борговою розпискою» ОСОБА_4 помер, однак не зазначає доказів на підтвердження вказаної обставини, не вказує про наявність чи відсутність його правонаступників, які, відповідно до Закону, мають відповідати за його боргові зобовязання, не залучає їх до участі у справі.

За таких обставин, позивачу необхідно уточнити субєктний склад у вказаній справі.

Також позивачем не зазначено доказів на підтвердження отримання відповідачем та ОСОБА_4 коштів в розмірі 50000 доларів США.

Також, позивачем не наведено правового обґрунтування саме солідарного обовязку боржників за наданою ним розпискою, внаслідок чого предявлено позов на всю суму боргу саме до відповідача ОСОБА_2

При подачі позову до суду позивачем не сплачено судовий збір, та в описовій частині зазначено про необхідність розстрочення чи відстрочення сплати судового збору. Разом з тим, не надано доказів, які підтверджують його майновий стан (довідка про доходи, тощо), внаслідок чого він позбавлений можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказівок судді в зазначений термін позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Суддя Л.М. Кравченко
01.08.2017 Справа № 363/1916/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що її повнолітня дочка - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги батька, а тому на її утримання на час навчання позивачка просить присудити від доходів відповідача виплату коштів у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, до досягнення нею 23-х років.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19 травня 2017 року.

Згідно довідки №227/21К9/16/17/02 від 20 грудня 2016 року ОСОБА_3 є студентом 1 семестру Краківської Академії ім.. Анджея Фрича Моджевського на факультеті управління і соціальної комунікації.

Дитина знаходиться на утриманні позивачки.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки, які мають повнолітніх дітей, що продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, зобов'язані їх утримувати до припинення навчання або досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Обставини щодо неспроможності відповідача надавати матеріальну допомогу в судовому засіданні не виявлено.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить зі змісту позовних вимог, згідно ст. 182 СК України враховує розмір доходів відповідача, матеріальне становище позивачки, яка утримує повнолітню дочку, що продовжує навчання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути щомісячно на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення нею 23-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Справа № 369/8045/17
Провадження № 2-н/369/305/17
УХВАЛА

Іменем України

01.08.2017 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 в розмірі 33450 грн. 08 коп. та понесених судових витрат.

В обґрунтування вимог заяви заявник посилається на те, що боржник є власником квартир № 94, 109, 115 в будинку 1-б по вулиці Черкаській в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Протягом тривалого часу боржник не оплачує житлово-комунальні послуги в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 33450 грн. 08 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» постановлено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена тільки в позовному провадженні.

В резолютивній (прохальній) частині заяви заявник не вказує: за який період виник борг, а також останнє місце проживання боржника.

З огляду на викладене, з матеріалів заяви вбачається спір про право, а тому заявлені вимоги можуть бути предметом розгляду в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсозбереження» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.В.Дубас
Дата документу 01.08.2017
Справа № 334/4920/17
Провадження № 2-н/334/525/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
01 серпня 2017 року м. Запоріжжя
У відповідності до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Керуючись ст.ст. 43, 121 Конституції України, ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 96, 102, 103 ЦПК України,-
Судовий наказ в частині виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Роз'яснюємо, що боржник має право згідно ст. 105 ЦПК України, в разі заперечення проти вимог заявника, протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів, подати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про його скасування.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Турбіна Т.Ф.
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право в протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом 3-х днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Судовий наказ набрав законної сили ________20__ року.
Строк предявлення до виконання до ___________ 20__ р.
Судовий наказ видано __________20__ року.
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання Повне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, орга-нізації (з прикладанням печатки)Примітки
Інші відмітки _______________________________________________________
__________________________________________________________________
__________________________________________________________________
__________________________________________________________________
__________________________________________________________________
_________________________________________
Дата документу 28.07.2017
Справа № 334/6301/14-ц
Провадження № 6/334/321/17
УХВАЛА

про видачу дубліката виконавчого листа

28 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.В.,

при секретарі Нестеренко Ю.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву генерального директора ТОВ «Українська боргова компанія» ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, -

встановив:

В липні 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі №334/6301/14 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, посилаючись на те, що Ленінським районним судом м.Запоріжжя було видано виконавчий лист № 334/6301/14, який отримано АТ «СК «АХА Страхування» та наданий до ВДВС Ленінського РУЮ м.Запоріжжя. Державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ м.Запоріжжя винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві. Однак під час пересилання поштової кореспонденції виконавчий лист було втрачено. Просить видати дублікат виконавчого листа.

В судове засідання сторони не зявились про час і місце слухання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат замість втраченого.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява генерального директора ТОВ «Українська боргова компанія» ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню, оскільки згідно матеріалів справи 23.09.2014 року ТОВ «Агенція по управління заборгованістю» за дорученням АТ «СК «АХА Страхування» отримано виконавчий лист № 334/6301/14 виданий Ленінським районним судом м.Запоріжжя. Виконавчий лист був предявлений до примусового виконання до ВДВС Ленінського РУЮ м.Запоріжжя. Постановою державного виконавця виконавчий лист було повернуто стягувачеві, однак при пересиланні поштової кореспонденції виконавчий лист було втрачено. На теперішній час оригінал виконавчого листа №334/6301/14 виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя повторно не предявлено до виконання, рішення суду не виконано.

За таких підстав суд вважає за необхідне заяву генерального директора ТОВ «Українська боргова компанія» ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити та видати дублікат виконавчого листа.

Рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 371 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву генерального директора ТОВ «Українська боргова компанія» ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2014 року у справі №334/6301/14 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.
Справа № 370/2404/14-ц Головуючий у І інстанції Тандир О. В.
Провадження № 22-ц/780/4069/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 57 08.08.2017
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

08 серпня 2017 року суддя апеляційного суду Київської області Фінагєєв В.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції Київської області, третя особа - ОСОБА_4, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

До апеляційного суду Київської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року. При цьому строк на апеляційне оскарження пропущено.

Апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропуску.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що він не був стороною у справі. Підставою для ухвалення оскаржуваного рішення було рішення в іншій справі, яке за апеляційною скаргою ОСОБА_2 було скасовано 15 червня 2017 року.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а також на пріоритет права особи на судовий захист, вважаю за можливе його поновити.

Керуючись ст. ст. 297, 298 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року.

Суддя В.О. Фінагєєв