Справа № 381/1535/17 Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/3771/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 58 10.08.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів із спадкоємця,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути із ОСОБА_3 як спадкоємця після померлого ОСОБА_4 заборгованість по сплаті аліментів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків з таких підстав: нею не надано доказів про прийняття ОСОБА_3 спадщини; не сплачено судовий збір за позовну вимогу, що стосується стягнення заборгованості по сплаті аліментів; не вказано ціни позову за вимогу майнового характеру.

22 травня 2017 року до Фастівського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій вона вказала, що з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху не погоджується повністю. Також позивачем було зазначено, що нею у позовні заяві заявлено клопотання про витребування копії спадкової справи із Фастівської міської державної нотаріальної контори Київської області. Окрім наведеного позивач вказала, що даний спір відноситься до правовідносин про стягнення аліментів, а у відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, а також за іншими вимогами, що випливають із таких відносин, зокрема і щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів із спадкоємця.

У зв'язку з невиконанням вимог суду та неусуненням вказаних недоліків позовної заяви ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд необґрунтовано залишив позовну заяву без руху, зазначені судом недоліки позову не відповідають обставинам справи та вимогам законодавства. За таких умов вважає визнання його позову неподаним незаконним.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

В якості підстави для залишення позовної заяви без руху, а згодом - визнання її неподаною та повернення позивачу, суд першої інстанції зазначав ненадання доказів про прийняття ОСОБА_3 спадщини, незазначення ціни позову та несплату судового збору при подачі позову до суду.

У відповідності до положень ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується. Оскільки в позові чітко та недвозначно зазначена сума, яку позивач просить стягнути на її користь з відповідача, висновки суду першої інстанції щодо незазначення позивачем ціни позову в її заяві не відповідають дійсності та вимогам процесуального закону.

Не погоджується колегія суддів апеляційного суду й з позицією суду першої інстанції стосовно ненадання позивачем доказів прийняття відповідачем спадщини. З положень ст. 119 ЦПК України вбачається, що позов має лише містити посилання позивача на докази, якими він обґрунтовує свої вимоги. Обов'язку надання таких доказів при подачі позову законодавець на позивача не покладав. Зважаючи на це та враховуючи подане позивачем клопотання про витребування з нотаріальної контори копії спадкової справи за померлим, яка саме і є тим доказом, про необхідність дослідження якого вказував суд, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання позову неподаним з цього приводу не відповідають вимогам закону.

Незважаючи на вищевикладені висновки апеляційного суду щодо позиції суду першої інстанції стосовно відсутності ціни позову та ненадання позивачем доказів, тим не менш апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - скасуванню, з огляду на наступне:

Обґрунтовуючи свою незгоду з вимогою суду щодо сплати судового збору за подачу даного позову, позивач посилалася на положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». В той же час вказана норма (в редакції, що діяла як на час подачі позову, так і на час постановлення судом ухвал про залишення позову без руху та про наступне визнання позову неподаним та повернення позивачеві) встановлювала пільгу по сплаті судового збору лише за позовами про стягнення аліментів. Оскільки позивач просила суд не про стягнення з особи аліментів, а про стягнення суми заборгованості за таким видом платежу із спадкоємців померлого платника, судовий збір нею мав бути сплачений на загальних підставах, про що суд першої інстанції цілком слушно й зазначив у своїй ухвалі. Про те, що наведена позиція суду першої інстанції відповідає вимогам закону, які діяли на той час, також може свідчити й той факт, що в подальшому (вже після постановлення оскаржуваної ухвали), законодавцем було внесено зміни до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких пільга була розширена, а до переліку позовів, за подання яких не потрібно сплачувати судовий збір, було включено й позови про оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. За таких умов, оскільки належна вимога суду першої інстанції щодо сплати судового збору виконана не була, суд першої інстанції у відповідності до положень закону визнав позов неподаним та повернув його позивачеві. За таких умов передбачені законом підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 201, 202, 303-304, 307, 311-315, 317-319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: А.С. Сержанюк

В.О. Фінагєєв