Справа № 190/195/17-ц
Провадження №2/190/194/17
УХВАЛА

01 серпня 2017 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Семенникова О.Ю., секретарі Москалець А.В., за участі позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26 квітня 2009 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивач отримав тілесні ушкодження, що призвели до встановлення першої групи інвалідності (безстроково) позивача та до стійкої постійної втрати загальної працездатності 60%, професійної працездатності - 80%, позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням ступеню вини відповідача у розмірі 70% завданої шкоди відшкодування шкоди, завданої злочином, на загальну суму 247951,90 грн., з яких 208801,60 грн. втрачений заробіток (за період з 01.10.2014 року по 28.02.2017 року в розмірі 119201,60 грн., за період з 01.03.2017 року по 31.12.2017 року щомісячними платежами по 8960,00 грн), 26100,20 грн. витрат на звичайний сторонній догляд за період з 01.10.2014 року по 31.12.2017 року, 13050,10 грн. витрат на побутове обслуговування за період з 01.10.2014 року по 31.12.2017 року.

Відповідач в судовому засіданні підтримав клопотання від 19.05.2017 року про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення відсотку працездатності ОСОБА_1, так як відповідач не згоден з висновком МСЕК, відповідно до якого позивачу встановлено відсоток втрати працездатності, оскільки позивачеві змінювалася як група інвалідності, так і відсоток втрати працездатності. Окремо відповідач вказав на наявність сумнівів щодо правомірності висновків МСЕК відносно позивача, які проведені в установах Дніпропетровської області.

Позивач ОСОБА_3 проти призначення та проведення відносно нього судово-медичного експертного дослідження заперечував, зазначивши, що встановлена група інвалідності відносно нього не змінювалась, а комісійним експертним дослідженням, яким встановлено відсотки втрати працездатності, передбачена можливість проведення повторного обстеження лише в разі зміни групи інвалідності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За положеннями ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

В той же час, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» №197 від 21.11.2011 року ОСОБА_1 визначено стійку постійну втрату загальної працездатності в розмірі 60%, втрату професійної працездатності в розмірі 80%, можливість повторного обстеження особи передбачена лише в разі зміни групи інвалідності.

За копіями актів МСЕК відносно ОСОБА_3 за період з 2009-2016 рр. позивачеві з 22.09.2009 року встановлено першу групу інвалідності, яка при повторних оглядах у 2012, 2014, 2016 рр. не змінено, за останнім оглядом від 19.09.2016 року встановлено безстроково першу групу інвалідності, будь-яких доказів та /або відомостей щодо наявності складнощів у їх отриманні відносно зміни позивачем групи інвалідності (зміни відсотків втрати працездатності тощо) з часу проведення у 2011 році експертного дослідження до суду не надано та під час розгляду клопотання не досліджено, як і не вказано заявником будь-якого правового обґрунтування заявлених за клопотанням вимог про повторне проведення експертного медичного дослідження при викладених обставинах та/або про встановлення явних порушень висновку (-ів) МСЕК .

Також суд зазначає, що завданням судового експертного дослідження не є встановлення явних порушень висновків МСЕК та матеріалів, на підставі яких складено відповідний акт, як зазначає відповідач у поданому клопотанні, в т.ч. приймаючи до уваги той факт, що заявником взагалі не визначено який саме акт МСЕК не визнається ним та містить явні порушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заявлене відповідачем клопотання та викладені у ньому вимоги необґрунтованими, у звязку з чим відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.144, 209 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_2 про проведення судово-медичої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя О.Ю. Семенников