Справа №173/910/17
Провадження №2/173/599/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_3, згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 всіх видів заробітку( прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 12.10.2000 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2005 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 30.08.2007 року.

В період шлюбу у них народивсь син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у житті та вихованні дитини не приймає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. При цьому відповідач є здоровим, дієздатним чоловіком, працює, на своєму утриманні нікого не має тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що раніше вона з дитиною проживала в будинку відповідача, тому позову про стягнення аліментів не подавала. Крім того відповідач надавав їй кошти на утримання дитини. На даний час вона змінила місце проживання і відповідач перестав регулярно надавати кошти на утримання дитини.За останні місяці відповідач нав їй кошти на утримання дитини в сумі 1000 грн., і вона просить стягнути аліменти з дня винесення судом рішення.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував пояснивши, що він надавав кошти на утримання сина, але не заперечує проти стягнення з нього аліментів.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2000 року. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно з рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2005 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду.

В період шлюбу у сторін народивсь син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини.

Судом встановлено, що на даний час відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але така допомога має не регулярний характер, що викликало у позивачки потребу звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів суд, виходячи з того, що сторони не надали суду докази на підтвердження свого матеріального становища, але і не надали доказів та заперечень того, що вони не мають постійного прибутку, при цьому пояснили, що вони працюють, відповідно мають постійний прибуток. За даних обставин. суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі ? всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До цього висновку суд приходить і з тих підстав, що інших неповнолітніх дітей та утриманців сторони не мають. Відповідач та позивач є особами працездатного віку, тому можуть працювати та утримувати свою дитину. Крім того, з пояснень сторін вбачається, що відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання сина.

Необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку (прибутку) відповідача позивачкою не доведений. Наявність у дитини захворювання само по собі не є підставою для стягнення аліментів в більшому розмірі. Так як не встановлено, які затрати несе позивачка в зв'язку з хворобою дитини. І при недостатності сплачуваних аліментів позивач має можливість звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат у відповідності із ст. 185 СК України.

Відповідно визначаючи розмір аліментів в ? частині всіх видів його заробітну (прибутку), суд вважає, що стягнення аліментів в даному розмірі буде відповідати принципу розумності та справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Надання позивачем матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку на думку суду не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Так як позивач посилається на те, що така допомога є несистематичною, тому з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за можливе прийняти рішення про стягнення аліментів, що надасть позивачу впевненість в тому, що дитина систематично буде отримувати матеріальну допомогу для забезпечення її необхідних потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Проте позивач, пояснила, що за минулі періоди відповідач надавав їй кошти на утримання дитини, тому вона просить стягувати аліменти з дати винесення рішення суду. За даних обставин суд вважає за можливе стягнути аліменти з 22.08.2017 року

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору.

На основі ст. 180, 182, 183 СК України. керуючись ст. 10, 60, 88, 212. 213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.08.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи у суді апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.