Справа № 591/5471/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, що була завдана внаслідок грубого поводження ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_4 05 липня 2016 року на території дитячого садку.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що 05 липня 2016 року він прибув до дитячого садка щоб забрати свого сина то побачив, що той побитий. Він запитав свого сина хто це зробив, на, що той відповів, що це зробив ОСОБА_4. Він позвав до себе ОСОБА_4 і запитав у нього чому той побив його сина, але ОСОБА_4 нічого йому не сказав і пішов. При цьому він не торкався ОСОБА_4 і не кричав на нього. Потім він запитав у вихователя чому його син побитий, але вона нічого не пояснила.

Третя особа в судовому засіданні з позовом погодилась та пояснила, що її син ОСОБА_4 був у стресовому стані та боявся йти до дитячого садку, після того, як з ним поговорив ОСОБА_2 05 липня 2016 року в дитячому садку.

Заслухавши позивача, його представника, відповідача, третю особу, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відвідує дитячий садок «Зірниця», що розташований за адресою: м. Суми, пр-т. М. Лушпи, 18 (а.с. 5).

05 липня 2016 року близько 17 год. 20 хв. відповідач ОСОБА_2 прибув до вищевказаного дитячого садка щоб забрати звідти свого сина ОСОБА_8. Побачивши у свого сина подряпину на щоці, ОСОБА_2 не вияснивши у вихователя, що сталося з його дитиною, покликав до себе ОСОБА_4. Коли малолітній ОСОБА_4 підійшов, ОСОБА_2 почав словесно ображати малолітнього, принизливо висловлюватись в його адресу, та хапати за руку. ОСОБА_4 від ОСОБА_2 забрали матері інших дітей, що прийшли до дитячого садку, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 05 липня 2016 року вона забирала свою дитину з дитячого садка і побачила, як ОСОБА_2 розмовляв з ОСОБА_4. Вона спостерігала за цим близько 3 хвилин. ОСОБА_2 грубим тоном розмовляв з ОСОБА_4 і нецензурно виражався на нього. Потім ОСОБА_2 схопив за руку ОСОБА_4, вона вихопила дитину і намагалася закрити ОСОБА_4 собою та почала розмовляти з ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що 05 липня 2016 року вона прийшла в дитячий садок забрати свою дитину та стала свідком того, як ОСОБА_2 розмовляв з ОСОБА_4. ОСОБА_2 агресивно себе вів з ОСОБА_4, кричав на нього, сіпав його за руку та нецензурно висловлювався. Вона з ОСОБА_5 забрали від ОСОБА_2 дитину і потім він пішов.

Внаслідок дій ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_4, останньому була заподіяна моральна шкода, що виразилась у душевних стражданнях та приниженні честі і гідності.

До пояснень відповідача ОСОБА_2 суд відноситься критично, так як вони не узгоджуються з поясненням інших учасників процесу, і тому розцінює їх як спосіб уникнення цивільної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 ЦК України фізична особа має право на свободу. Забороняються будь-які форми фізичного чи психічного тиску на фізичну особу, втягування її до вживання спиртних напоїв, наркотичних та психотропних засобів, вчинення інших дій, що порушують право на свободу.

Статтею 289 ЦК України фізичній особі гарантується право на особисту недоторканність. Фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Відповідно до ст. 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники.

Статтею 23 ЦК України передбачено: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи викладене, з урахуванням характеру порушення прав, глибини душевних страждань малолітньої дитини, ступеня вини відповідача, суд вважає, що виходячи з вимоги розумності і справедливості, з відповідача на користь позивача необхідним та достатнім буде стягнення в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 гривень.

Також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п'ять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін