Справа № 136/1268/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на її ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки частка спадкодавця в зазначеному майні, яке відносилось до суспільної групи колгоспний двір, не визначена, а тому нотаріус відмовила у видачі нотаріального акту. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Голова Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування.

Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2 (а.с. 6), яка на випадок своєї смерті склала на ім'я ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 8), яким заповіла домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що належало їй на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 від 14.03.1989 року про право особистої власності на домоволодіння (а.с. 7). Заповіт не змінений і не скасований.

З матеріалів Спадкової справи № 164/2017 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом в порядку, визначеному ч.1 статті 1269 ЦК України прийняла позивач. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину і мають право на обов'язкову в ній частку, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки будинок належав до суспільної групи колгоспний двір і частка спадкодавця в зазначеному майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Згідно записів погосподарських книг (а.с. 13), житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 мав статус - "господарство колгоспника", головою якого була ОСОБА_2.

Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") членом колгоспного двору (АДРЕСА_1) була лише ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_2, будучи головою господарства колгоспника, за відсутності інших членів двору, мала право на все майно колгоспного двору, тобто була єдиним його власником.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_2 позивач успадкувала за заповітом все домоволодіння, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник