АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 88-ц/774/2/17 Справа № 2/0203/622/2013 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 рокуколегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву Кіровської районної організації інвалідів м.Дніпропетровська про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровської районної організації інвалідів м.Дніпропетровська, треті особи комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, про вселення, усунення перешкод у користуванні приміщенням, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровської районної організації інвалідів м.Дніпропетровська про вселення, усунення перешкод у користуванні приміщенням, зобовязання вчинити дії, мотивуючи тим, що у лютому 2009 року йому було видано ордер на вселення у кімнату №114 в будинку №4-а по вул.Гавриленка в м.Дніпропетровську (гуртожиток).

Вказував, що при спробі вселитися, він дізнався, що приміщення зайняте відповідачем.

Посилаючись на те, що такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його житлові права, просив суд ухвалити рішення, яким вселити його до житлового приміщення кімнати гуртожитку №114 будинку №4-а по вул.Гавриленка у м.Дніпропетровську.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2013 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кіровської районної організації інвалідів м.Дніпропетровська про вселення, усунення перешкод у користуванні приміщенням, зобовязання вчинити дії задоволені. Вселено ОСОБА_1 до житлового приміщення кімнати гуртожитку №114 будинку №4-а по вул.Гавриленка у м.Дніпропетровську. Усунено перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим приміщенням кімнатою гуртожитку шляхом зобовязання Кіровської районної організації інвалідів м.Дніпропетровська не перешкоджати ОСОБА_1 у праві проживання та користування житловим приміщенням кімнати гуртожитку №114 будинку №4-а по вул.Гавриленка у м.Дніпропетровську. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В жовтні 2016 року Кіровська районна організація інвалідів м.Дніпропетровська звернулася до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року.

Підставою для перегляду рішення суду заявник зазначив те, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2016 року, яке набрало законної сили, ордер №18, виданий на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 24 лютого 2009 року №150, було визнано недійсним, що відповідно до п.3,ч.2 ст.361 ЦПК України є підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Посилаючись на викладені обставини, Кіровська районна організація інвалідів м.Дніпропетровська у своїй заяві просила скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року у даній справі та залишити без змін рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2013 року.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача ОСОБА_1, оскільки дана справа тривалий час, з 31 жовтня 2016 року, перебуває на розгляді в апеляційному суді. Колегією суддів неодноразово приймалися заходи щодо виклику у судове засідання позивача. Судові повістки направлялися ОСОБА_1 за адресою, зазначеною ним у справі та за адресою його реєстрації.

Розглянувши матеріали справи, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року №4, такому перегляду, у тому числі підлягають рішення суду апеляційної інстанції, яким рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

У п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року №4 судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Для визначених пунктами 3,4 ч.2 ст.361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п.6,9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, при вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст.362,364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатися у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПУ України відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному або порядку або Верховним Судом України, а також обставини, визначені ч.2 ст.361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Скасування судового рішення (пункт 3 частини другої ст.361 ЦПК України) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного звязку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий звязок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

З матеріалів справи вбачається, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 апеляційний суд виходив з того, що будинок №4а по вул.Гавриленка в м.Дніпропетровську є комунальною власністю Дніпропетровської міської ради та знаходиться на балансі комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» і за статусом є гуртожитком.

Кімната №114 у вказаному гуртожитку є житловим приміщенням, площею 18,7 кв.м.

Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку №18, виданого 24 лютого 2009 року позивачу ОСОБА_1 на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 24 лютого 2009 року №150 на право зайняття кімнати №114 за адресою - вул.Гавриленка будинок №4-а (а.с.4).

31 березня 2009 року у спірному жилому приміщенні на підставі виданого ордеру було зареєстровано позивача (а.с.34,5). Вказану спірну жилу кімнату займає відповідач - Кіровська районна організація інвалідів міста Дніпропетровська, у звязку з чим у позивача є перешкоди у реалізації свого права на вселення у житлове приміщення на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку.

Та аналізуючи докази у справі, судова колегія апеляційного суду Дніпропетровської області дійшла висновку про те, що право позивача на житлову площу в спірній кімнаті №114, яка йому надана на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку, та який не був визнаний недійсним в установленому законом порядку, є порушеними зі сторони відповідача.

Тобто, саме такий висновок судова колегія апеляційного суду Дніпропетровської області зробила на підставі наявності у позивача ОСОБА_1 ордеру на житлову площу в гуртожитку за №18, виданого 24 лютого 2009 року позивачу ОСОБА_1 на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 24 лютого 2009 року №150 на право зайняття кімнати №114 за адресою - вул.Гавриленка будинок №4-а у м.Дніпропетровську.

Таким чином, оскільки після визнання ордеру, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 24 лютого 2009 року за №18, ОСОБА_1 на зайняття приміщення №114 в будинку №4-а по вул.Гавриленка у м.Дніпро, який було покладено в обґрунтування рішення апеляційного суду, що переглядається, недійсним, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

Згідно ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Аналіз диспозиції приведеної норми дає підстави для висновку про те, що передумовами видачі ордеру на приміщення є його незайнятість та наявність у нього статусу жилого.

За ч.1 ст.59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами невідповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Згідно зі ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Зважаючи на визнання ордеру недійсним, апеляційна скарга ОСОБА_1В підлягає відхиленню, а рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2013 року залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до особистого трактування норм матеріального права, положень підзаконних актів, які на думку апелянта регулюють спірні відносини, та незгоди з висновками суду по оцінці доказів, тоді як апеляційний суд позбавлений можливості надавати таку переоцінку відповідно до ч.2 ст.300 ЦПК України.

За викладених обставин апеляційний суд приходить до переконання про правильність висновку місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.303,307,308,316,317,361-365 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Заяву Кіровської районної організації інвалідів м.Дніпропетровська про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровської районної організації інвалідів міста Дніпропетровська, треті особи - комунальне підприємство Дніпропетровської міської ради «Жилсервіс-3» управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, про вселення, усунення перешкод у користуванні приміщенням, зобовязання вчинити дії скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_2