Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/592/17
провадження: 2-о/614/53/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

01.09.2017 р. суддя Борівського районного суду Харківської областіФедченко В. М.

розглянувши в смт. Борова в порядку ст. ст. 158, 197 ЦПК України без участі сторін та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Борівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Борівського районного суду Харківської області із заявою, в якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Єнакієве Донецької області по хворобі померла його мати - ОСОБА_2.

Факт смерті підтверджується копією довідки про причину смерті до форми № 106/у № 216 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. виданої Комунальною установою «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве» (а.с.7).

Отримати свідоцтво про смерть матері він не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м. Єнакієве Донецької області, Україна.

01.09.2017 р. Борівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що заявник для підтвердження факту смерті пред'явив документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії довідки про причину смерті до форми № 106/у № 216 від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. виданої Комунальною установою «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве» ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м. Єнакієве Донецької області, Україна, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за №1085-р входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

А відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Враховуючи те, що довідка про причину смерті ОСОБА_4 видана на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вони є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї матері, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м. Єнакієве Донецької області, Україна, допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Борівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м. Єнакієве Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Федченко В. М.