РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря Маліщук Н.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в :

Позивач в позовній заяві вказала, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. В цьому будинку проживав та зареєстрований відповідач по справі - колишній чоловік позивача. Разом з тим з 2009 року відповідач в цій квартирі не проживає, рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 25 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Однак відповідач не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Позивач в позовній заяві просила визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житловим будинком.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність і підтримала позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій позов визнав повністю та безумовно, просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перераховані вище норми цивільного законодавства дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, то положення ст.7 Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач є власником квартири, реєстрація відповідача у ній перешкоджає реалізації права власності та розпорядження нею, враховуючи повне і безумовне визнання позову відповідачем, яке відповідає вимогами закону і не порушує нічиїх прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача у розмір 640 грн. судового збору підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення особи права користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 - таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, ід.НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) грн..

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії через Жмеринський міськрайонний суд.

Головуючий К.Шепель