Справа № 392/1478/16-ц
Провадження № 2/392/113/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Красній Г.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2014 року померла його матір ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 15 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що позивач і відповідач є спадкоємцями за законом першої черги, відповідач прийняла спадщину у встановлений строк. Позивач вказав, що він пропустив встановлений строк для подання спадщини у звязку з сімейними та побутовими труднощами, а в листопаді 2016 року нотаріус відмовила у прийнятті заяви, посилаючись на пропуск встановленого строку.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали предявлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те відсутність таких поважних причин, які перешкоджали позивачеві подати своєчасно заяву про прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 13 листопада 2014 року померла ОСОБА_5

(а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 (а.с. 48).

Тобто, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 строк закінчився 13 травня 2015 року.

Як вбачається з показань позивача у судовому засіданні, безпосередньо після смерті матері він заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавав, тому, що домовлявся з відповідачем зробити це одночасно, а за два тижні до закінчення строку, він захворів і не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні з 30 квітня по 19 травня 2015 року (а.с. 56).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину він звернувся у листопаді 2016 року, з до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини 09 листопада 2016 року (а.с. 2).

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази на підставі всебічного, повного та об'єктивного дослідженні, суд дійшов висновку, що в період з 13 листопада 2014 року по 30 квітня 2015 року у спадкоємця ОСОБА_1 не було перешкод для подання заяви, але він не скористався правом на прийняття спадщини. Крім того, в розпорядженні суду відсутні належні і допустимі докази про те, що у період з 20 травня 2015 року по 09 листопада 2016 року у позивача ОСОБА_1 були поважні причини, які перешкоджали подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Факт домовленості з відповідачем щодо одночасного подання заяв про прийняття спадщини та перебування на стаціонарному лікування і останні два тижні до закінчення встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини - не можуть бути визнані поважними, тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись частиною 3 статті 1272 ЦК України, статтями 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий

суддя