Номер провадження 22-ц/788/757/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКМ-АРМАТУРА»

про стягнення вартості відновлювальних робіт, витрат на експертне будівельно-технічне дослідження, моральної шкоди і зобов'язання припинити пошкодження сходової клітини

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКМ-АРМАТУРА» до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та стягнення вартості відновлювальних робіт,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 березня 2017 року у задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовлено.

ОСОБА_3 з рішенням суду в частині вирішених його позовних вимог, не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку.

Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, він просить рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати і ухвалити нове рішення про його задоволення.

При цьому вказує, що він є власником сходової клітини площею 15,2 кв.м на другому поверсі, де відповідачем зруйновано стіну та вмонтовано двері. Вважає помилковими висновки суду про те, що сходова клітина є приміщенням, яке не визначене у зв'язку із тим, що позивач є співвласником нежитлових приміщень за адресою їх розташування, оскільки технічна документація чітко визначає площу та розташування вказаного приміщення.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на позов представника відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі двох договорів дарування від 09 червня 2016 року є власником вбудованих нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, що складається з: коридору площею 4,9 кв.м., коридору площею 11,9 кв.м., коридору площею 22.1 кв.м., тамбуру площею 2 кв.м., кабінету площею 9,3 кв.м., приміщення площею 4,2 кв.м., сходової клітини площею 14,9 кв.м, залу площею 19.3 кв.м, підсобного приміщення площею 4,7 кв.м.

На другому поверсі розташовані належні позивачу сходова клітина площею 15,2 кв.м.

На третьому поверсі - сходова клітина площею 15,8 кв.м., приміщення площею 8,9 кв.м., приміщення площею 19,3 кв.м., приміщення площею 19 кв.м., приміщення площею 12,7 кв.м., приміщення площею 17,4 кв.м., приміщення площею 34,3 кв.м., приміщення площею 6,2 кв.м., приміщення площею 6 кв.м., коридор площею 22,4 кв.м., приміщення площею 5,9 кв.м., приміщення площею 7 кв.м., приміщення площею 10,6 кв.м., коридор площею 2,8 кв.м., туалет площею 2,4 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., туалет площею 1,3 кв.м.

На четвертому поверсі - приміщення площею 9,3 кв.м., приміщення площею 11 кв.м., приміщення площею 8,9 кв.м., приміщення площею 9,3 кв.м., приміщення площею 8,9 кв.м., приміщення площею 8,8 кв.м., приміщення площею 8,8 кв.м., приміщення площею 8,2 кв.м., приміщення площею 15,2 кв.м., приміщення площею 17 кв.м., приміщення площею 29,3 кв.м., сходова клітина площею 15,8 кв.м., коридор площею 38,5 кв.м.

Зазначені нежитлові приміщення, що знаходяться у власності позивача, становлять 55/100 та 138/1000 часток в будівлі АДРЕСА_2, тобто ОСОБА_3 не є одноосібним власником всієї будівлі.

Власником сусіднього нежитлового приміщення, а саме адмінбудівлі, по АДРЕСА_3, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКМ-АРМАТУРА» (а.с.74,75).

Будівлі АДРЕСА_4 мають спільну несучу стіну.

В цій стіні, на другому поверсі, під час здійснення реконструкції відповідач влаштував проріз розміром 1,0 х 2,0 м, в який встановив металевий дверний блок, відкривання якого здійснюється на сходову площадку позивача площею 15,2 кв.м., яка розташована між першим і другим поверхами будівлі НОМЕР_1 та з'єднує ці поверхи.

Дії відповідача у пошкодженні несучої стіни позивач вважає порушенням своїх прав, а розмір заподіяної шкоди визначає, виходячи з вартості відновлювальних робіт, необхідних для усунення пошкоджень стіни, у сумі 5185 грн., визначеної експертним будівельно-технічним дослідженням №1065 від 17.11.2016 року (а.с.11-17).

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю юридичної особи особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

При цьому з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду та такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (стаття 1192 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди (збитків) необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вину заподіювача. Відсутність будь-якої із вказаних підстав виключає цивільну правову відповідальність за статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте, всупереч цим вимогам закону, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, які утворюють склад цивільного правопорушення, наявність всіх елементів якого є необхідною умовою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 березня 2017 року в частині вирішених позовних вимог ОСОБА_3 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: