АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4337/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Батрин О.В.
Справа № 757/5356/15-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 р. та на додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до власника істотної участі та керівника Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2, голови спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_3, головного бухгалтера ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_4, керівника Донецької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_5, керівника Донецької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_6, керівника Запорізької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_7, керівника Криворізької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_8, керівника Луганської дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_9, керівника Криворізької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_10, керівника Київської дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_11, члена спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_12, члена спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_13, члена спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_14, члена спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_15, голови спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_16, заступника голови правління ПАТ «БАНК КАМБІО» Дердюк ОСОБА_17, заступника голови правління ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_18, першого заступника голови правління ГІАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_19, члена спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_20, заступника голови спостережної ради ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_21, заступника голови правління ОСОБА_22, заступника голови правління ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_7, члена правління ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_23, треті особи: Національний банк України, Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення коштів за депозитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 р. відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів за депозитним договором.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2017 р. відмовлено в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про покладення відповідальності за зобов»язанням ПАТ «БАНК КАМБІО» на відповідачів за укладеними між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК КАМБІО» договорами банківських (мультивалютних) вкладів № 20-415 від 16.09.2013 р. та №20-431 від 4.10.2013 р.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 р. та додаткове рішення цього ж суду від 3.02.2017 р. та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 16.09.2013 р. позивачка ОСОБА_1 уклала з ПАТ «БАНК КАМБІО» договір № 20-415 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASIC» в іноземній валюті на суму 327 737,50 доларів США зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення зі строком повернення 18.09.2014 р. (т.1, а.с. 8).

Крім того, 4.10.2013 р. між позивачкою та банком укладено договір № 20-431 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASIC» на суму 50 600,00 дол. США зі строком повернення 7.10.2014 р. (т.1, а.с. 9).

З урахуванням того, що строк розміщення вкладів за вказаними договорами закінчився, то сума вкладів та нарахованих процентів в порядку п.п.1.8 договорів були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_1

24.11.2014 р. ОСОБА_1 подала до ПАТ «Банк КАМБІО» платіжні доручення в іноземній валюті №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 12 листопада 2014 р. для перерахування коштів у розмірі 262 947, 22 дол. США (т. 2 а.с. 10-14).

Проте, 25.11.2014 р. ПАТ «Банк Камбіо» повідомив позивачку, що банк не може здійснити перерахування коштів за платіжним дорученням в іноземній валюті у зв'язку із тим, що відсутні кошти на кореспондентському рахунку банку (т.1, а.с.15) та листом від 8.12.2014 р. № 19/2822 повернув їх без виконання (т.1, а.с. 16).

Таким чином, банк порушив умови договорів банківського вкладу та п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Потім позивачці стало відомо, що Правлінням Національного Банку України було прийнято постанову від 04.12.2014 р. № 782 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» та 04.12.2014 р. № 140 вирішено запровадити у ПАТ «Банк Камбіо» тимчасову адміністрацію (т.1, а.с.17-19).

Згідно п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Отже, у зв'язку із введенням в ПАТ «Банк Камбіо» тимчасової адміністрації банк не здійснив свого обов'язку перед ОСОБА_1 з повернення грошових коштів у розмірі 262 947,22 дол. США.

Підставою для прийняття постанови Правління Національного Банку України від 4.12.2014 р. №782 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» стала інформація куратора ПАТ «Банк Камбіо», викладена в його звіті за період з 24 до 28 листопада 2014 р., що на позачергових загальних зборах акціонерів рішення щодо надання доопрацьованого плану фінансового оздоровлення, на вимогу НБУ не прийнято. Діяльність ПАТ «Банк Камбіо» не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно правових актів НБУ. Власники істотної участі не вжили своєчасних заходів для запобігання настанню його неплатоспроможності.

Крім того, судом встановлено, що ще до введення тимчасової адміністрації в банку, Постановою Правління НБУ від 19.08.2014 р. № 510/БТ встановлено особливий режим контролю за діяльністю ПАТ «БАНК «КАМБІО» шляхом призначення куратора (т.4, а.с.136-137), постановою Правління НБУ від 25.09.2014 р. віднесено ПАТ «БАНК «КАМБІО» до категорії проблемних (т. 4, а.с.138-141).

Також встановлено, що на час постановлення рішення СУ ГСУ України в м.Києві ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 4.03.2015 р. за фактом привласнення грошових коштів, які раніше були отримані в порядку рефінансування від Національного банку України власниками істотної участі та керівниками ПАТ «Банк Камбіо».

Згідно ч. 6 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції, що діяла на час введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Камбіо», на власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних.

Згідно ст.43 Закону України «Про банки і банківську діяльність» при виконанні своїх обов'язків відповідно до вимог Закону керівники Банку зобов'язані діяти на користь банку та клієнтів і зобов'язані ставити інтереси банку вище власних.

Керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку (ст.42 зазначеного Закону).

Обґрунтовуючи свій позов, позивачка посилалася на норми зобов'язального права, а саме ст. 525, 526, 530, 1058 ЦК України, а також ст.614 ЦК України; її позовні вимоги грунтуються на покладенні на відповідачів зобов'язання за договорами банківського вкладу, укладеними між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Камбіо».

Так, правовідносини, які виникають з договорів банківського вкладу регулюються статтями 1058 та 1060 ЦК України, відповідно до яких банк зобов'язаний видати вкладнику суму вкладу та проценти.

Тобто, зобов'язання, які виникли між позивачкою та банком суд першої інстанції правильно вважав грошовими. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Тому, суд дійшов правильного висновку, що між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» виникли права та обов'язки, які в свою чергу виникли з договорів банківського вкладу та, які є грошовими зобов'язаннями. Сторонами в цьому грошовому зобов'язанні - договорі банківського вкладу є кредитор - вкладник - позивач та боржник - ПАТ «Банк Камбіо»; і тому, у зв'язку із цим, саме ПАТ «Банк Камбіо» повинен нести відповідальність за неповернення грошових коштів позивача за договорами банківського вкладу.

Також, судом встановлено, що в ПАТ «Банк Камбіо» введена тимчасова адміністрація, а згодом розпочата процедура ліквідації.

Згідно п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Тому, суд правильно вважав, що віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило виконання своїх зобов'язань щодо виплати вкладу та відсотків позивачці.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та вподальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 р. у справі №6-2001цс15.

На виконання положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачці було виплачено гарантовану суму у розмірі 200 000 грн.

Оскільки, між позивачкою та банком ПАТ «Банк Камбіо» виникли договірні відносини, то суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що стягнення суми вкладу позивачці повинно відбуватись на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо повернення вкладу з урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування судових рішень (від 16.12.2016 р. та додаткового від 3.02.2017 р.) не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 р. та додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 3.02.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :