Справа № 369/7140/17
Провадження № 2/369/3151/17
УХВАЛА

Іменем України

26.07.2017 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок,

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заяву позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що вона звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлового будинку № 44-а по вул. Покровська (Леніна) в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області.

05 липня 2017 року їй стало відомо про те, що було проведено реєстрацію спірного жилого будинку з метою його продажу. Вказана реєстрація будинку була проведена 22 червня 2017 року.

Відчуження житлового будинку № 44-а по вул. Покровська (Леніна) в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області призведе до утруднення виконання рішення суду.

Керуючись вимогами ст. ст. 151, 152 ЦПК України позивач ОСОБА_1 просила накласти арешт на житловий будинок № 44-а по вул. Покровська (Леніна) в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину жилого будинку № 44-а по вул. Покровська (Леніна) в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області.

Оскільки будинок № 44-а по вул. Покровська (Леніна) в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області є предметом поділу в даному спорі, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок № 44-а по вул. Покровська (Леніна) в с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук