Справа № 2-п-3451/06
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Потапьонок К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу суду надійшла вищезазначена заява про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з тим, що його оригінал був втрачений.

Сторони в судове засідання не з'явилися про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦПК України, оскільки неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з довідки секретаря Подільського районного суду м.Києва від 12.06.2017 року, при перевірці алфавітного покажчика цивільних справ за 2006 рік зареєстрована позовна заява за № 2-П-3451/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, який відповідно до хвали Подільського районного суду міста Києва від 09.11.2006 р. було вирішено вважати неподаним та повернути. В архіві суду зберігається ухвала суду від 11.10.2006 р. та ухвала суду від 09.11.2006 р.

Крім того, у вищезазначеній довідці зазначено, що при перевірці алфавітних покажчиків цивільних справ за 2006-2010 p.p. включно позовна заява про стягнення аліментів з ОСОБА_4 не значиться.

Так стаття 368 ЦПК України визначає, що питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Зі змісту вищезазначених норм цивільно-процесуального закону вбачається, що дублікат виконавчого листа або судового наказу, якщо не стоїть питання про стягнення аліментів у випадку встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника, може бути виданий лише у випадку втрати їх оригіналів. Крім того, видача дублікату виконавчого листа є правом суду, а не обов'язком і вирішується окремо в кожному конкретному випадку з врахуванням всіх обставин справи. Однак, державний виконавець, звертаючись до суду з вищезазначеною заявою, мотивував її тим, що оригінал судового наказу був втрачений.

Стаття одинадцята ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що незважаючи на вимоги зазначених норм цивільно-процесуального закону, заявником не надано до суду жодного належного та допустимого доказу у підтвердження обставин, зазначених у ній.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги державного виконавця не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 368, 370 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич