Номер провадження: 22-ц/785/5141/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Журавльова О.Г., Сегеди С.М.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року,-

встановила:

04 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту її проживання однією сімєю з ОСОБА_5, в квартирі АДРЕСА_1 з січня 2009 року і до дня смерті спадкодавця 04 березня 2016 року, визнати її спадкоємницею четвертої черги за законом, та визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2. Сталінграду в м. Одесі після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом.

Посилаючись на те, що вона з січня місяця 2009 року постійно проживала разом з ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, та вели спільне господарство.

04 березня 2016 року ОСОБА_5 помер. В установлений законом строк позивачка звернулася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадкування на належну померлому 1/2 частину квартири АДРЕСА_3. Але нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину оскільки не було встановлено факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

В свою чергу 16 січня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею, як за спадкоємицею другої черги за законом право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 є рідною сестрою спадкодавця і має право на спадкування, як спадкоємиця другої черги за законом, тоді як спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає. Тому вона подала до четвертої одеської державної нотаріальної контори в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, але нотаріус їй в цьому відмовив, посилаючись на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують належність майна спадкодавцеві.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу понад 5 років (з січня 2009 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_5, померлого 04.03.2016р.).

Визнано ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 04 березня 2016 року.

В решті вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_5. Сталінграду в м. Одесі, яка складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 32,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната 15,9 кв.м., 2-а кімната 9,1 кв.м., 3-а 7,8 кв.м., кухні 5,7 кв.м., ванної кімнати 2,2 кв.м., туалету 1,1 кв.м., коридору 5,1 кв.м., балкону 0,8 кв.м., загальною площею 47,7 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 04 березня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_4подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати частково, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом, відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі. В решті рішення суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яка оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, а рішення суду таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2В та позовні вимоги ОСОБА_3В, районний суд виходив з доведеності тверджень ОСОБА_2В про її спільне проживання з ОСОБА_5 однією сімєю з січня 2009 року і до моменту його смерті 4 березня 2016 року, та що ОСОБА_3 як спадкоємиця другої черги на майно померлого ОСОБА_5В своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Проте з такими висновками районного суду погодитись повністю не можна, так як вони не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, у звязку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення у частині задоволення зустрічного позову зазначеним вимогам не відповідає.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду в частині задоволення позову про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2В зі спадкодавцем ОСОБА_5 з січня 2009 року і до моменту його смерті та визнання її спадкоємцем на майно померлого четвертої черги, оскільки такі висновки випливають із фактичних обставин справи і не оспорюються ОСОБА_3В яка є рідною сестрою спадкодавця і їй достеменно відомі обставини особистого життя брата.

Апеляційний суд також погоджується із висновками районного суду про відмову ОСОБА_2 у визнанні права власності на спадкове майно, але вважає, що підставою для відмови у цій частині позову слід вважати не наявність спадкоємців попередньої черги, а відсутність перешкод у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі відповідно до ст. 1297 ЦК України, яка встановлює обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Висновок районного суду про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_3В не відповідає нормам матеріального права, а тому на думку судової колегії, підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у позові.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, як сестра померлого спадкодавця є спадкоємцем на його майно другої черги і своєчасно звернулась до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину.

Проте такий висновок не ґрунтується на матеріалах справи і на законі.

Так статтею 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини на майно ОСОБА_5В є день його смерті 4 березня 2016 року. Позивачка за зустрічним позовом разом зі спадкодавцем не проживала, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття нею спадщини на майно померлого спадкодавця 17 жовтня 2016 року. Строк на звернення із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини сплив 4 вересня 2016 року, тобто заява нею була подана через місяць і13 днів після сплину встановленого законом строку.

У відповідності з частиною третьою статті 1272 ЦК України позивачка за зустрічним позовом у суд із позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття не зверталась, а тому її немає підстав визнавати такою, що прийняла спадщину.

Керуючись ст.ст 304; п.3 ч. 2 ст. 307; п.п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 5 квітня 2017 року скасувати у частині задоволення позову ОСОБА_3 і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову їй у позові.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення колегії суддів набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8