Справа № 524/2108/17
Провадження № 2/524/1475/17
27.07.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Кривич Ж.О.,
при секретарі - Коваль Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вищезазначеній квартирі зареєстрований крім неї і ОСОБА_2, її колишній чоловік. Відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2012 року по теперішній час. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 216 в будинку № 14 по вул. Київській в м. Кременчуці.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв.
Представник УДМС України в Полтавській області у судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника.
Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» у судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором міни від 12.03.1998 року (а.с. 8).
Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власники володіють, користуються, розпоряджаються своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до довідки про склад сімї № 860 від 20.02.2017 року у вищезазначеній квартирі зареєстрований також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є колишнім чоловіком позивача.
Відповідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом
Як зазначено в постанові Верховного Суду України № 6-57цс11 від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Як встановлено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2012 року по теперішній час.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт непроживання ОСОБА_2 у квартирі позивача з 2012 року.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання» здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
Отже, оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2012 року, відсутнє майно відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати.
Керуючись ст.ст. 215 218 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити .
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування, житловим приміщенням, а саме: квартирою № 216 в будинку № 14 по вул. Київській в місті Кременчуці Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 640 грн. 00 коп. у повернення сплаченого судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: