Справа № 703/2-1113/2009
У Х В А Л А

Іменем України

02 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

Головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.,

суддів: Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі Шукаль О.Я.,

за участю представника заявників Захаркевича О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», зацікавлені особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3, про заміну сторони виконавчого провадження, за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і ПАТ «ОТП Банк» на ухвалу Виноградівського районного суду від 19 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» - Захаркевич О.М. звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Виноградівського районного суду від 30 жовтня 2009 року було стягнуто солідарно з відповідачів на користь АТ «ОТП Банк» залишок заборгованості за кредитним договором у розмірі 450 491,91 грн. та судові витрати.

Судом видані виконавчі листи, які були пред'явлені до виконання.

26 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були укладені договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення прав вимоги, за умовами яких ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-802/001/2007 та договором поруки № SR-802/001/2007, укладеними 23 серпня 2008 року між боржниками та ПАТ «ОТП Банк».

На підставі викладеного, заявник просив замінити стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню виконавчих листів, виданих на виконання вищезазначеного заочного рішення.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 19 травня 2015 року (а.с. 9-12) у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено.

В апеляційній скарзі (а.с. 16-17) представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно проігноровано, що АТ «ОТП Банк» є скороченою назвою ПАТ «ОТП Банк», наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2014 року, а також зміст договору купівлі-продажу кредитного портфелю з додатком до нього та договору відступлення прав вимоги.

Крім того, вказує на те, що між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 було укладено мирову угоду, у виконавчому провадженні, умови якої виконуються боржниками, яка потребує затвердження судом, і саме для цього є необхідним заміна сторони виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявників Захаркевича О.М., розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, суд приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що заява є необґрунтованою, викладені в ній обставини не доведеними.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Учасниками виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження» є, зокрема, державний виконавець та сторони: стягувач і боржник.

ЦПК України встановлено порядок розгляду цивільної справи, відповідно до якого, зокрема, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ч. 4).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності учасників процесу перед законом і судом, останні мають рівні права на участь у розгляді справи, що стосується їх інтересів, на надання своїх доводів, пояснень, доказів, висловлення міркувань щодо позиції, доводів, міркувань інших учасників процесу, наданих ними доказів тощо (ст.ст. 5, 10, 11, 26, 27, 31 ЦПК України). Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі (ст. 158 ч. 1 ЦПК України), порядок повідомлення учасників процесу про час місце судового розгляду встановлений нормами ст.ст. 74, 76 ЦПК України і передбачає забезпечення фіксації факту повідомлення особи або її виклику до суду. Забезпечення особі, яка бере участь у справі, можливості здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків є обов'язком суду, головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи (ст. 160 ч. 2).

За приписамист.ст. 212-215 ЦПК України, серед іншого: законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; суд зобов'язаний встановити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження розглядається за загальними правилами цивільного судочинства з винятками і особливостями, що випливають із суті та предмету відповідного питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Виноградівського районного суду від 12 травня 2015 року було відкрито провадження у даній справі, призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 19 травня 2015 року, з повідомленням заявників та боржників. Також ухвалою витребувано з відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції матеріали виконавчого провадження (проваджень) з примусового виконання виконавчих листів № 2-1113/03, виданих Виноградівськихм районним судом 10 лютого 2011 року.

Проте, доказів повідомлення судом відповідно до вимог ст.ст. 74, 76, ст. 371 ч. 2 ЦПК України заявників та боржників про час і місце судового засідання, а також відомостей про надходження до суду матеріалів виконавчого провадження, у справі немає.

Крім того, до участі у справі не був залучений орган ДВС, який як і сторони управі ставити перед судом питання про заміну сторони виконавчого провадження, а також у подальшому здійснює примусове виконання виконавчого документа (документів). У випадку, що розглядається, участь органу ДВС у справі пов'язана з необхідністю з'ясування питань щодо наявності чи відсутності виконавчого провадження (проваджень) або ж зведеного виконавчого провадження, адже вбачається, що існує декілька виконавчих документів, стадії його виконання, складу учасників виконавчого провадження у разі наявності такого тощо.

Однак, суд першої інстанції, посилаючись на необґрунтованість заяви про заміну сторони, оскільки в ній не вказано коли та які саме виконавчі листи пред'явлені до виконання, до якого відділу ДВС, чи відкрито виконавче провадження з їх виконання на час звернення до суду із заявою та на якій стадії перебуває виконавче провадження з їх виконання, хто є сторонами виконавчого провадження; не вирішував питання про залучення до участі в справі відповідного органу ДВС як заінтересованої особи, для з'ясування наведених обставин.

Крім того, обґрунтування відмови у задоволені зави про заміну сторони тим, що у копії виконавчого листа, доданого до заяви, стягувачем зазначено АТ «ОТП Банк», а не ПАТ «ОТП Банк»; відсутністю підпису державного виконавця у копії постанови про відкриття виконавчого провадження та недоведеністб переходу до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прав вимоги за договором іпотеки, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4, не можуть вважатися законними, оскільки вказані обставини суд першої інстанції мав можливість з'ясувати та перевірити у випадку дотримання ним вимог процесуального закону.

Таким чином, суд у порядку, передбаченому ст. 10 ч. 4, ст. 160 ч. 2 та іншими нормами ЦПК України, не діяв і відмовив у задоволенні заяви стягувача передчасно та необґрунтовано. У судовому засіданні не були усунуті наявні суперечності, не були перевірені обставини, що мають значення в справі. Враховуючи, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження не може бути визнано таким, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції вирішив питання з порушенням порядку, встановленого ЦПК України, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України апеляцію слід задовольнити частково, ухвалу суду скасувати, питання передати на новий розгляд. При новому розгляді з урахуванням дій сторін у процесі, встановленого при судовому розгляді, суду в контексті наявності або відсутності обставин, що підлягають доказуванню при вирішенні питання, слід вирішити по суті заяву відповідно до закону.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково, ухвалу Виноградівського районного суду від 19 травня 2015 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді