Справа 237/1655/17
Номер провадження 2/237/1167/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сенаторова В.А.

за участю:

секретаря Лахно Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих безпідставно, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року до Марїнського районного суду Донецької області звернувся представник Управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих безпідставно, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму в розмірі 21955,04 грн. безпідставно отриманих коштів на користь Управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації в поновному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 23.04.2015р. ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації було подано заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі па оплату житлово-комунальних послуг. В заяві нею було вказано неправдиві відомості в частині відсутності/наявності у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, розташовані на лінії зіткнення, а саме: у відповідній графі бланку Заяви ОСОБА_1 було свідомо повідомлено управлінню соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації про відсутність у володінні такого житла. Проте, за результатами перевірки, проведеної Управлінням, в межах своїх повноважень та у відповідності до пункту 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття втрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014р. №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», згідно якого уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання, встановлено, що. за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідач ОСОБА_1 має у приватній власності частину житлової нерухомості в частці 1/4 трикімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1

Представник позивача в судове засідання зявився, вимоги позовної заяви підтвердив та наполягав на її задоволенні з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання зявилась, вимоги позовної заяви не визнала, .

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085.

23 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», 17 лютого 2017 № 1706-VII , факт внутрішнього переміщення будь-якої фізичної особи на території України підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо цієї переміщеної особи.

Згідно ч. 1 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509 довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій, довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного пенсійного страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509.

За результатами перевірки, проведеної Управлінням, в межах своїх повноважень та у відповідності до пункту 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття втрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014р. №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», згідно якого уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання, встановлено, що. за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідач ОСОБА_1 має у приватній власності частину житлової нерухомості в частці 1/4 трикімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1

Житлом фізичної особи, в розумінні ст.379 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. З огляду на ч.1 ст. 382 ЦК України, квартира, як об'єкт права власності, є ізольованим помешканням в житловому будинку, яке призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Із пояснень позивача і відповідача вбачається що під час прийняття спірного рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 23.12.2016 року та вчинення відповідачем дій, спрямованих на відмову в поновленні щомісячної адресної грошової допомоги для переміщених осіб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та членам її сімї, питання щодо придатності нерухомості позивача для постійного або тимчасового проживання позивачки та двох членів її сімї відповідачем не зясовувалось. З огляду на ст.47 ЖК УРСР, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

На думку суду, визначальним в контексті п.6 Постанови № 505 для ґрунтовної і правомірної відмови в наданні допомоги внутрішньо переміщеної особі є встановлення, як найменше, двох обставин, а саме: по-перше, - тієї обставини, що нерухомість є житлом в сенсі ст. 379 ЦК України, тобто, є призначеною та придатною для постійного або тимчасового проживання, з урахуванням, в тому числі, і норм житлової площі на одну особу та інших норм і нормативів, встановлених законом України, а по-друге, таке житлове приміщення повинно бути розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Цей висновок суду ґрунтується, окрім іншого, і на приписах п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505, в редакції, чинній станом на дату оскаржуваної відмови, тобто 02.12.2016 року. Відповідно до цього пункту, допомога не призначається у випадках, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

В свою чергу, Розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого м. Курахове та територія Курахівської міської ради віднесена до такої території.

Судом встановлено, що і позивач і відповідач при вирішенні питання про виплату щорічної допомоги керувались саме цими наведеними вище нормами.

Звертаючись до позивача за призначенням допомоги внутрішньо переміщеним особам та заповнюючи заяву ф-3, відповідач діяв добросовісно з урахуванням норм , ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», 17 лютого 2017 № 1706-VII Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року, ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» , Порядка оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509,Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається із наданих позивачем доказів на аркуші справи 14 є рішення про відмову у наданні допомоги перемішеним особам на проживання від 02.12.2016 року, за змістом цього рішення вбачається що членам сімї відповідача було відмовлено у грошовій допомозі на проживання, рішення прийняте на звернення відповідача від 28.10.2016 року. Ця обставина визнається обома сторонами. Саме з рішенням від 02.12.2016 року про відмову в наданні грошової допомоги, яке встановлює публічно-правові відносини позивача і відповідача та породжує відповідні права та обовязки сторін на майбутнє, позивач повязує виникнення у нього права вимагати у відповідача безпідставне набуте , на думку позивача, майно в розмірі 21955,04 грн., яке було набуте на підставі рішень позивача про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.04.2015 року, від 27.08.2015 року, від 30.10.2015 року, 29.04.2016 року,01.08.2016 року.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

З аналізу положень статті 1215 ЦК України слідує, що безпідставно набута допомога, надана фізичній особі як засіб до існування, підлягає поверненню лише за наявності одночасно двох підстав - це добровільність виплати за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

За відсутності хоча б одного із вказаних двох елементів повернення виплачених сум не проводиться.

Оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 отриманих коштів у розмірі 21955 грн. 04 коп., які є щомісячною адресною допомогою особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, призначеною їй УСЗН в Марїнської райдержадміністрації, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України, поверненню зазначена сума не підлягає.

Окрім цього, суд приходить до висновку що на момент нарахування та виплати допомоги на користь позивача, відповідач і позивач діяли на підставі рішень про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.04.2015 року, від 27.08.2015 року, від 30.10.2015 року, 29.04.2016 року,01.08.2016 року, ці правові підстави набуття спірного майна згодом не відпали, вказані рішення не були скасовані органом, який їх прийняв, не скасовані вони і в судовому порядку, тобто, ці правові підстави не втратили своєї чинності у встановленому законом порядку на дату звернення позивача до суд з вимогою до відповідача про повернення безпідставно набутого майна, а від так - отриманні ОСОБА_1 кошти у розмірі 21955 грн. 04 коп. не можна вважати безпідставно набутим майном в сенсі ст. 1212 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення , закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, п.п. 2, 6, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, ст.10,11,60,88,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Управління соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів, набутих безпідставно, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.08.2017 року.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 07.08.2017