Справа № 226/1290/17
Провадження №2/226/507/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря - Альберті О.В.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ДП «Мирноградвугілля»,

третьої особи Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля»: третя особа Мирноградське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, пов'язаною з виконанням трудових обов'язків

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю фізичної особи, пов'язаною з виконанням трудових обов'язків в обґрунтування якого вказала, що її батько - ОСОБА_2 працював на підприємстві відповідача з 11.02.1975 року по 08.08.1995 року, на різних посадах під землею. 08.08.1995 року її батько, внаслідок аварії під час виконання трудових обов'язків зазнав тяжкої травми. З 08.08.1995 року по 28.08.1995 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні лікарні, після чого, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Згідно з висновками судово-медичного дослідження його тіла, встановлений прямий причинний зв'язок між травмуванням на виробництві та настанням смерті. Завдана позивачу смертю батька моральна шкода полягає у важких переживаннях від звістки про трагічну подію, стражданнях під час поховання батька, пов'язаних з усвідомленням того, що вона ніколи не зможе побачити батька, обійняти його, поговорити з ним, поділитися з ним своїми думками, попросити його по допомогу. Позивач відчуває гострий душевний біль від смерті батька, почуття втрати, безпорадності та самотності. Заподіяну смертю батька моральну шкоду вона оцінює у 500000 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Сторони, їх представники та представник третьої особи до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи свою відмову тим, що відсутні докази моральних страждань.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 19, 22).

З 28 січня 1991 ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи гірником очисного забою шахти ім.О.Г.Стаханова (а.с. 6-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Причиною його смерті став нещасний випадок на виробництві, який стався 08 серпня 1995 року, про що 10 серпня 1995 року комісією з розслідування нещасного випадку був складений акт форми Н-1 № 419 (а.с. 10-13, 21).

Між травмою на виробництві та настанням смерті ОСОБА_2, КЗОЗ «Донецьким обласним бюро судово-медичної експертизи, встановлений прямий причинний зв'язок (а.с. 4, 5).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров'я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання, яка саме правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З матеріалів даної справи вбачається, що правовідносини між сторонами по відшкодуванню моральної шкоди виникли з серпня 1995 року, коли з ОСОБА_2, батьком позивача стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого він помер, тому суд вважає, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, відшкодовується за правилами норм статті 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), яка діяла на той час.

Статтею 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, пов'язані із безповоротною втратою її близької людини, відчуттям самотності, які є наслідком травми, в результаті якої помер ОСОБА_2 працюючи у небезпечних умовах праці на вугільному підприємстві.

Страждання позивача викликали певні зміни у її житті, оскільки на той час, коли помер її батько їй було 22 роки, вона ще потребувала батьківського піклування, оскільки в неї на утриманні був маленький син. Перенесений стрес через смерть батька негативно вплинув на її психічний стан, все це примусило і примушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань з приводу втрати батька, тривалість негативних наслідків, безповоротність втрати. Тому суд, виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 80000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В силу ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають покладенню на відповідача. Враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог у сумі 102,40 грн.

На підставі ст.3 Конституції України, ст.153 КЗпП України, ст.ст.440-1 ЦК України (в редакції 1963 року), керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля»: третя особа Мирноградське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, пов'язаною з виконанням трудових обов'язків, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду спричинену смертю батька ОСОБА_2 у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 102 (сто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін