АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4101/17 Справа № 195/474/17 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипченко Д. М. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Черговою ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.108-114 ЦПК України).

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна цьому суду.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред'являються в суд за місцем їх проживання.

Згідно ч.8 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

За ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами (альтернативна підсудність), яким згідно з цією статтею, підсудна справа за винятком виключної, що встановлена ст. 114 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлене у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора.

Також, відповідно до п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК України).

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З спірного договору позики від 31 жовтня 2012 року вбачається, що виконання позичальником свого зобов'язання за цим договором має бути здійснене в сел.Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області(п.5).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з передачею справи для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.303,307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року скасувати і передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.