Справа № 496/2390/17
Провадження № 2/496/1465/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

20.07.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Але, позов не відповідав вимогам ст.ст. 119-121 ЦПК України, а саме: позивач сплатив суму судового збору у розмірі 640,00 грн., однак до матеріалів позовної заяви не додано станом на теперішній час грошової оцінки земельної ділянки площею 0,060 га, яка в цілому складається з: 0,45 гектарів сільськогосподарських угідь, з них 0,016 гектарів ріллі, 0,029 гектарів - багаторічних насаджень, 0,015 гектарів під будівлями, лісами та іншими, через що не можливо визначити ціну позову та правильно розрахувати суму судового збору до сплати, тому ухвалою суду від 24.07.2017 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу було надано час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

02.08.2017 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2, в якій вона просить вважати ціну позовної заяви згідно копії витягу №6868308 про реєстрацію в спадковому реєстрі, у якому зазначений опис майна, а саме: площею 0,060 гектарів, що розташована в Одеській області Біляївському районі на території Іллінської сільської ради садівничого кооперативу «Мікрон-2», ділянка під №88, а саме: 484,54 грн., станом на 13.10.2006 р.

Дослідивши надану суду заяву про усунення недоліків суд прийшов до наступного.

Згідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

З аналізу вище вказаної постанови та норм ЦПК України, в позові необхідно вказати реальну ціну позову на час його подачі, виходячи з ринкової вартості нерухомого майна, на яке позивачі просять визнати право власності, з наданням документів, які її підтверджують (висновок експерта чи спеціаліста) та сплатити відповідний розмір судових витрат.

Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою зазначено ціну позову 40,000 грн. та сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., на виконання ухвали суду від 24.07.2017 року представником позивача було надано уточнену позовну заяву із в казанням ціни позову: 484,54 грн., при цьому просить вважати ціну позовної заяви згідно копії витягу №6869308 про реєстрацію в спадковому реєстрі, який виданий 13.10.2006 року.

Тобто позивачу необхідно зазначити та надати документи про дійсну ринкову вартість спірного майна на день звернення до суду, що і зазначалося в ухвалі суду від 24.07.2017 року.

Також представник позивача у своєму клопотання посилається на те, що розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову.

Разом з тим, попереднє визначення судом розміру судового збору не є його обовязком, а правом на застосування до позивача такої норми, у разі якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи, згідно до ч.2 ст. 80 ЦПК України

Отже суд приходить до висновку, що недоліки позивачем усунені не були, а тому відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України вищевказану заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» позивачу необхідно повернути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 121 ч.2 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом вважати не поданою та повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 84 від 17.07.2017 року, банк отримувача: 828011 ГУ ДКСУ в Одеській області, код отримувача 37913781, р/р 0111.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалу разом із позовною заявою та доданими до неї документами повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3