Справа № 310/2457/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Бердянського міського округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору недійсним, встановлення нікчемності правочину, застосування реституції, витребування майна з чужого незаконного володіння, повернення майна, поновлення правової реєстрації,

- за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, Бердянської міської ради, реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Бердянського міського округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним, витребування майна від добросовісного набувача, визнання недійсним договору іпотеки, визнання частково недійсним рішення Бердянської міської ради і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, державної реєстрації права власності,

- за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_4, треті особи приватний нотаріус ОСОБА_5, приватний нотаріус ОСОБА_6, приватний нотаріус ОСОБА_7 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23. 11. 2004 року він є власником 1/3 частки житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області.

Наприкінці 2014 року йому стало відомо про те, що ніби- то він відчужив свою частку домоволодіння на користь іншої особи, у звязку з чим він звернувся із заявою до Бердянського МВ УМВС у Запорізькій області.

В ході розслідування кримінального провадження він дізнався про те, що 10. 12. 2013 року від його імені належна йому частка житлового будинку подарована ОСОБА_9, угода посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

В подальшому за договором купівлі продажу від 23. 12. 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продали вказаний житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську ОСОБА_3

Відповідно до п. 1. 2. договору Іпотеки 22. 12. 2014 року вказаний будинок та земельна ділянка передані в іпотеку, обтяжувачем у якому є ОСОБА_11

В подальшому уточнив позовні вимоги і вказав, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року по справі 22- 2521 здійснено виділ часток співвласників спірного будинку в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою.

У даний час на ім.»я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02. 12. 2014 року серії СТА № 121243 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер :07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, на підставі пп.7 п. 1 рішення № 23 51-ї сесії 6-го скликання Бердянської міської ради Запорізької області «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» від 20. 11. 2014 року. Земельну ділянку надано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної приватизації, підстава для надання у власність земельної ділянки договір купівлі продажу житлового будинку від 23. 12. 2013 року.

У звязку з тим, що він не укладав і не підписував договір дарування частки будинку, у нотаріуса в м. Дніпропетровську не перебував, обдаровану людину ОСОБА_9 Ю, близько не знав, передавати йому своє майно бажання не мав, просить визнати недійсним договір дарування від 10. 12. 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, витребувати від ОСОБА_3 1/3 частку вказаного житлового будинку, та повернути йому, як власнику; визнати недійсним договір іпотеки у звязку з тим, що ОСОБА_3 не набув право власності на вказане житло і не мав права передавати його в іпотеку; визнати недійсним пп. 1.7 п. 1 рішення № 23 Бердянської міської ради від 20. 11. 20914 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську, видане на ім.»я ОСОБА_3, скасувати державну реєстрацію права власності на 1/3 частку житлового будинку і на земельну ділянку площею 0,0612 га, розташовані по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську, видані на ім.»я ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач з представником за свідоцтвом і договором адвокатом ОСОБА_12 підтримав позовні вимоги і просить задовольнити на вказаних вище підставах.

Відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_13 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в частині визнання недійсним договору дарування 1/3 частки житлового будинку у звязку з наявністю беззастережних доказів шахрайських дій з боку ОСОБА_9, просить закрити провадження у справі в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку та на житловий будинок у звязку з відсутністю повноважень на це у Реєстраційної служби Бердянського МРУЮ.

Пред»явив зустрічний позов, у якому вказав, що він є законним власником 2/3 часток житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області, не дивлячись на те, що він за договором купівлі продажу від 23. 12. 2013 року придбав увесь будинок.

Погоджується, що 1/3 частка будинку належить ОСОБА_1

Проте вказує, що сумісне користування ним та ОСОБА_1 вказаного житлового будинку є неможливим з таких підстав: технічний стан будинку, що належить ОСОБА_1, є незадовільним, ветхим, виділення 1/3 частки в натурі неможливо, що підтверджується висновками технічних експертиз; вони з відповідачем не є друзями і знайомими, а навпаки перебувають у неприязнених відносинах, що виключає спільне користування нерухомим майном; ОСОБА_1 має у власності цілий житловий будинок за іншою адресою, де постійно мешкає та є зареєстрованим, отримав в порядку приватизації право власності на іншу земельну ділянку по вул. Герцена, 45 в м. Бердянську, тому отримання грошової компенсації за свою частку не завдасть йому та членам його сім»ї істотної шкоди.

У звязку з вищевказаним просить припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську, і визнати за ним, ОСОБА_3, право власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку в порядку грошової компенсації.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_13 підтримав позовні вимоги і просить задовольнити. Вказав на те, що правовідносини, які існують між співвласниками будинку, регулюються главою 26 ЦК України, яка визначає правовий режим спільної часткової власності, і за цих підстав він просить застосувати ст.. 365 ЦК України, і припинити право ОСОБА_1 на 1/3 частку у домоволодінні з отриманням грошової компенсації, яка визначена висновком судової будівельно технічної експертизи.

Вважає, що усі умови, які зазначені у даній статті, мають місце та підтверджені належними доказами, а саме: згідно рішення апеляційного суду Запорізької області реєстрація власності ОСОБА_1 у БТІ значиться як спільна часткова, виділу в окреме домоволодіння не відбулося, судом вирішувалося лише питання щодо порядку користування житловим та господарськими приміщеннями.

Вказана 1/3 частка відповідача перебуває в аварійному стані, для проживання не придатна, виділити її неможливо, спільне користування між ними неможливе, у звязку з наявністю неприязнених відносин, ринкова вартість частки ОСОБА_1 складає 53300 грн., які внесені на депозит суду, відповідач має у власності житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, тому є підстави для задоволення зустрічного позову.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 з представником адвокатом ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечує на тих підставах, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року, за яким було здійснено розподіл житлового будинку і земельної ділянки між співвласниками, було виконано в натурі, сторони по справі отримали грошову компенсацію між ідеальною і реальною частками, виконані будівельні роботи по переобладнанню виділених приміщень і відокремлення від співвласників.

На даний час права ОСОБА_1 порушуються, оскільки він був власником окремої частки житлового будинку, яка була виділена в користування у відповідності до будівельних норм, а у даний час він позбавлений цього права, тому є підстави вважати, що існує істотна шкода йому та членам його сім»ї.

Крім того, на даний час не можна стверджувати про неможливість сумісного проживання співвласників домоволодіння, оскільки ОСОБА_1 не може потрапити до своєї власності і користуватися нею у звязку з відмовою ОСОБА_3 допустити його до належної йому частки будинку.

Відповідачі ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_8, представник виконавчого комітету Бердянської міської ради до суду не явилися, про дату слухання справи повідомлені, причини неявки суду не пояснили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Представник Бердянської міської ради за довіреністю ОСОБА_14 до суду не явився, просить розглядати справу за його відсутності, надав заперечення, у яких зазначив, що при винесенні рішення № 23 від 20. 11. 2014 року Бердянська міська рада діяла у межах своїх повноважень, законних підстав відмовляти ОСОБА_3 у передачі у власності в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську не було.

Представник реєстраційного відділу виконавчого комітету Бердянської міської ради до суду не явився, надав заяву, у якій повідомив, що відповідачем по справі виступає реєстраційна служба Бердянського МРУЮ, а на даний час у звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчий комітет Бердянської міської ради є субєктом державної реєстрації прав та не є правонаступником органів державної реєстрації, що діяли раніше.

Треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до суду не явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, у заявах просять розглядати справу за їх відсутності.

Приватний нотаріус ОСОБА_5 у письмовий поясненнях вказала, що перед посвідченням договору дарування нею була встановлена особа ОСОБА_1 згідно наданого ним паспорта громадянина України ЕМ 763251 з реєстрацією дарувальника в АДРЕСА_1. Крім того, до пакету документів для посвідчення договору дарування була додана довідка про відсутність зареєстрованих осіб по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, про відсутність малолітніх дітей та приватизованої земельної ділянки, підпис у заяві ОСОБА_1 збігався з підписом у паспорті, крім того, він надав оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, отже у неї були усі законні підстави для посвідчення даного договору і з огляду на ці обставини вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23. 11. 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 3-3061 ОСОБА_1 є власником 1/3 частини житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області, право власності підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11. 10. 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року здійснено виділ належної ОСОБА_1 частки домоволодіння в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками.

В подальшому, 10. 12. 2013 року від його імені належна йому частка житлового будинку подарована ОСОБА_9, угода посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Після чого за договором купівлі продажу від 23. 12. 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продали вказаний житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську ОСОБА_3

Таким чином на даний час право власності на увесь житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську зареєстровано за ОСОБА_3.

За заявою ОСОБА_1 Бердянським МВ УМВС України у Запорізькій області відкрито кримінальне провадження за № 0005585 за фактом шахрайських дій відносно нього, в ході якого 12. 09. 2015 року була проведена судова почеркознавча експертиза № 437, згідно якої - рукописні записи у договорі дарування 1/3 частини домоволодіння № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області від 10. 12. 2013 року, підпис у договорі, заяві, рукописний текст і підпис у заяві від 10. 12. 2013 року виконані не ОСОБА_1.

Крім того, з копії паспорту серії ЕМ № 763251 з реєстрацією місця проживання вул. Б. Хмельницького 17/32 в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, наданого приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 для оформлення договору, вочевидь вбачається, що фотографія не належить ОСОБА_1

Згідно довідки начальника Бердянського МВ УДМСУ в Запорізькій області від 15. 07. 2015 року ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України СВ № 606032 від 16. 01. 2002 року Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області, іншими паспортами ОСОБА_1 не документувався.

Як вбачається з копії спірного договору дарування обдарованим є ОСОБА_9, який факти шахрайства відносно ОСОБА_1 при укладанні договору не спростував.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частина 1 ст. 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статей 317,319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном.

Судом встановлено, що 10. 12. 2013 року ОСОБА_1 не укладав договір дарування належної йому на праві власності 1/3 частки домоволодіння № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області, наявність договору не відповідає його внутрішньому волевиявленню, передача майна іншій особі порушує його права як власника.

Відповідач ОСОБА_3 визнав позов в частині визнання недійсним вказаного договору дарування, про що надав відповідну заяву.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати вказаний договір дарування недійсним.

Згідно ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За умовами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи, що проти визнання недійсним договору дарування ОСОБА_16 не заперечує, та враховуючи наявні для цього законні підстави, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо витребування від добросовісного набувача ОСОБА_3 та передати у володіння ОСОБА_1 1/3 частку житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області.

Відтак, підлягає визнанню недійсним і договір іпотеки, посвідчений 15. 01. 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, де обтяжувачем виступає ОСОБА_8, на тих же правових підставах, що і договір дарування 1/3 частки вказаного будинку.

Рішенням Бердянської міської ради № 23 51-ї сесії 6-го скликання Бердянської міської ради Запорізької області «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» від 20. 11. 2014 року пп 1.7 п. 1 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер :07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області передано у власність ОСОБА_3 в межах норм безоплатної приватизації.

При цьому підставою для прийняття цього рішення слугував пакет документів, зокрема, договір купівлі продажу вказаного домоволодіння ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не являється власником цілого домоволодіння, тому він не може мати у власності і земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, а може претендувати на приватизацію лише 2/3 частин земельної ділянки, і те, що на момент прийняття спірного рішення Бердянської міською радою ці обставини не були відомі, не може служити підставою для визнання цього рішення дійсним, тому в частині прийняття пп. 7.1 п. 1 вказане рішення підлягає визнанню недійсним.

За таких обставин визнається судом недійсним і свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02. 12. 2014 року серії СТА № 121243 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер :07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, видане на ім.»я ОСОБА_3.

ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві просив скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0612 га та державну реєстрацію на 1/3 частку житлового будинку по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську на ім.»я ОСОБА_3, потім просив залишити їх без розгляду, в подальшому відмовився від цієї заяви, і просив розглядати позов у повному обсязі, проте не вказав, кого саме із відповідачем необхідно зобовязати вчинити ці дії, тому у цій частині позовні вимоги судом не задовольняються.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про припинення права ОСОБА_1 на 1/3 частку у домоволодінні, суд виходив з наступного.

Стаття 365 ч. 1 ЦК України, передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

ОСОБА_17 вказує на те, що ОСОБА_1, не дивлячись на наявність рішення апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року, яким ніби то здійснено виділ його частки в натурі, насправді є власником не окремого обєкта нерухомості, а 1/3 частки домоволодіння, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У звязку з цим посилається на висновки судових будівельних експертиз, висновки спеціаліста, які вказують на те, що 1/3 частка житлового будинку по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську, перебуває у ветхому стані, за вимогами будівельних норм для проживання не придатна у звязку з аварійним станом несучих конструкцій, виділити її в натурі без відхилення від часток технічно неможливо, надав відповідне правове обґрунтування.

Посилаючись на факт наявності у сторін неприязнених відносин, в ході яких ОСОБА_3 не надає ОСОБА_1 доступу до 1/3 частки будинку, вважає спільне володіння і користування майном неможливим.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 володіє цілим житловим будинком по вул. Герцена, 45 в м. Бердянську, де фактично мешкає, то припинення права власності на частку в будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську в порядку грошової компенсації, розмір якої визнано висновком експерта і яка внесена на депозит суду, не завдасть суттєвої шкоди ОСОБА_1 та членам його сім»ї, враховуючи, що переговори відносно цього мали місце, проте ОСОБА_1, зловживаючи своїми ми правами, не погоджується на розумний розмір компенсації.

Проте суд з такою позицією погодитись на може, і приймає до уваги доводи ОСОБА_1, який посилається на наявність рішення апеляційного суду Запорізької області від 17. 11. 2009 року, згідно якого йому була виділена в натурі 1/3 частка з цілого домоволодіння, та визначено порядок користування земельною ділянкою між усіма співвласниками.

На виконання рішення суду він виплатив співвласникам грошову компенсацію за зменшення їх частки, виконав будівельні роботи по відокремленню від їх частки, в будинку є два окремі виходи, розділені комунікації, він користувався своєю часткою, здавав її оренду в літній час, оскільки вона розташована на березі Азовського моря, і весь час вважав себе власником, поки не дізнався про те, що її подарували поза його волею.

У звязку з тим, що ОСОБА_3 його не пускає його у двір, дійсно, його частка руйнується, він позбавлений можливості її ремонтувати, тому він пише заяви на ОСОБА_3 у правоохоронні органи. Проте твердження ОСОБА_3 про неможливість спільного користування будинком між ними є передчасним, оскільки такого користування ще не існувало.

Пояснює, що дійсно, його не влаштовує оцінка його частки будинку, яку пропонує йому сплатити ОСОБА_3, тому на отримання грошової компенсації він не погоджується.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку існує правова колізія, коли рішенням суду, яке набрало законної сили, частка житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську виділена в натурі з визначенням виділених жилих приміщень, господарських будівель і споруд, але при цьому правова реєстрація у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться як спільна часткова власність, тому суд вважає, що в усякому разі підлягає застосуванню ст. 365 ЦК України.

Проте суд також зважає на те, що позивач довів лише неможливість виділення частки в натурі у звязку з її руйнуванням, а інші його доводи є спірними та передчасними, спільне користування нерухомим майном між співвласниками ще не відбулося, дії ОСОБА_3, який не допускає ОСОБА_1 до своєї частки будинку, не можуть слугувати належними доказами такої неможливості, оскільки вони вочевидь не відповідають вимогам законодавства України, яке захищає право власності, тому не можна і вважати, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За таких обставин зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 203,215,330,365,387 ЦК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування 1/3 частки житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області від 10 грудня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_9 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий номер 8379.

Витребувати від добросовісного набувача ОСОБА_3 та передати у володіння ОСОБА_1 1/3 частку житлового будинку № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області.

Визнати недійсним договір іпотеки від 15. 01. 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до якого ОСОБА_18 передав у забезпечення зобовязання перед ОСОБА_8 житловий будинок № 94 по вул. Чубаря в м. Бердянську Запорізької області.

Визнати недійсним пп. 1. 7 п. 1 рішення № 23 51-ї сесії 6-го скликання Бердянської міської ради Запорізької області» «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» від 20. 11. 2014 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02. 12. 2014 року серії СТА № 121243 земельну ділянку площею 0,0612 га кадастровий номер :07:001:0499, розташовану по вул. Чубаря, 94 в м. Бердянську Запорізької області, видане на ім.»я ОСОБА_3.

В решті позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_19