Справа № 639/5014/17
Провадження № 2-з/639/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,

встановив:

ОСОБА_1 до подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які розташовані за адресою: смт Пісочин, вул. Анни Ахматової, 12, площею 0,15 Га та смт Пісочин, вул. Анни Ахматової, 16, площею 0,15 Га; до набрання чинності рішенням суду у справі про поділ майна подружжя заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок, розташованих за адресою: смт Пісочин, вул. Анни Ахматової, 14, площею 0,15 Га та смт Пісочин, вул. Анни Ахматової, 16, площею 0,15 Га.

ОСОБА_1 в обгрунтування заяви вказує, що станом на 24.08.2017 року вона розлучена з ОСОБА_2, якого зазначила у заяві про забезпечення позову як відповідача. Задля збереження спільно нажитого майна з ОСОБА_2 заявник змушена звернутись до суду до поданн позовної заяви про поділ спільного майна подружжя. Спільним сумісним майном між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є нерухоме майно - земельні ділянки, розташовані за адресою: смт. Пісочин, вул. Анни Ахматової, 12; смт. Пісочин, вул. Анни Ахматової, 16. Зазначені земельні ділянки були придбані на імя ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу. Заявник вважає, що оскільки земельні ділянки, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 з ОСОБА_2, без її згоди може бути відчужено на користь будь-якої іншої особи. Таким чином, на думку заявника, існує досить висока ймовірність того факту, що ОСОБА_2 може в будь-який момент здійснити відчуження спірного житлового будинку на користь інших осіб, що в свою чергу може значно завадити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_2 на сьогоднішній день вже виставлено вищезазначені земельні ділянки на продаж.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідна заява будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Водночас норми ч. 4 ст. 151 ЦПК допускають вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, якщо це потрібно для запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До такої заяви додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову (частини 3, 4 ст. 151 ЦПК). Отже, лише у зазначених випадках може подаватися заява про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Крім того, Верховний Суд України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009) зазначив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 зазначено, що спільною сумісною власністю з ОСОБА_2 є нерухоме майно земельні ділянки, розташовані за адресою: смт. Пісочин, вул. Анни Ахматової, 12; смт. Пісочин, вул. Анни Ахматової, 16, однак жодних відомостей щодо належності їм земельної ділянки за адресою: смт. Пісочин, вул. Анни Ахматової, 14 заявник не зазначає.

Таким чином, зазначений в заяві вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати щодо земельної ділянки за адресою: смт. Пісочин, вул. Анни Ахматової, 14 порушуює права третіх осіб щодо розпорядження майном, яке належить їм на праві власності.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк