справа № 208/4814/17
№ провадження 2/208/1882/17
УХВАЛА

31 серпня 2017 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини»,

встановив:

31.08.2017 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулася позивач ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 24.10.2002 року, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.4 та п.4-1 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені ст. 96 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження, оскільки ч. 3 ст. 118 ЦПК передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статі 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно п. 6 ч. 3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли подана заява без дотримання порядку, передбаченого ч. 3 ст. 118 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач не надала докази, що підтверджують попереднє звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та/або наявність ухвали суду про відмову у видачі судового наказу чи його скасування, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу в порядку п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.96, 118, 121, 209-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини», повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Розяснити ОСОБА_2 про право на звернення із вказаною вимогою до суду в порядку наказного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Івченко Т. П.