Справа № 351/834/17
Номер провадження №2/351/576/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собко В.М.,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківської сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою про встановлення факту родинних відносин із її матір'ю ОСОБА_4, яка померла 25.01.1990 р. та визнання за нею права власності на житловий будинок по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну, який на праві власності належав її матері.

В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що вона народилася 08.02.1960 року у с. Олешків Снятинського р-ну, її матір'ю є ОСОБА_5, а батьком ОСОБА_6, 03.06.1990 р. вона одружилася із ОСОБА_7, і їй було присвоєно прізвище «Проворова». 26.01.1990 р. її мама померла, на день смерті матері вона була зареєстрована і проживала разом із нею у с.Олешків Снятинського р-ну, по вул.Головна, 35, а тому вступила в управління спадковим майном, однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того позивачка вказує, що оформити документи на себе вона не має можливості, оскільки у свідоцтві про її народження ім'я її матері було помилково зазначено «Одокія», коли правильно «Євдокія» як і зазначено у свідоцтві про смерть.

На підставі наведеного позивачка просить встановити факт родинних відносин її, ОСОБА_1, із ОСОБА_4 як дочки та матері відповідно, та визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_8 подала до суду заяву, якою вимоги своєї довірительки підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати у відсутності позивачки та її представника.

Голова Олешківської сільської ради ОСОБА_9 подав до суду заяву, якою просив справу розглядати у відсутності представника сільської ради, та вказав, що з позов ОСОБА_1 визнає.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви, де зазначили, що вимоги їх сестри ОСОБА_1 визнають повністю, проти задоволення її позову не заперечують, також вказали, що ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_10 є їх рідною сестрою, та відповідно дочкою ОСОБА_4, імя якої у свідоцтві про народження їх сестри зазначено помилково «Одокія», справу просять розглядати у їх відсутності.

Суд, заслухавши представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що як вбачається із показів відповідачів ОСОБА_4, яка померла 25.01.1990 р., є їх матірю та матірю позивачки ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_4, свідоцтво про укладення шлюбу із ОСОБА_7 від 03.06.1990р., а.з. №2) ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження (серія ІІ-УР №546480) якої імя матері зазначено помилково «Одокія», хоча правильно «Євдокія», як і зазначено у інших документах, зокрема у Свідоцтві (серія І-НМ №243853) про смерть ОСОБА_4, зазначене також підтверджується довідкою Олешківської сільської ради №712 від 20.06.2017 р.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті та про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даних фактів має для ОСОБА_1 юридичне значення, а саме для подальшого оформлення своїх прав на спадкове майно, а тому суд вважає, що вимогу ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин її, ОСОБА_1, із ОСОБА_4 як дочки та матері відповідно слід задоволити.

Судом також встановлено, що відповідно до показів позивачки та відповідачів, довідки Олешківської сільської ради №286 від 19.04.2017 р., Технічного паспорту на житловий будинок по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну, який відносився до суспільної групи «колгоспний двір» ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала із матірю у належному останній господарстві по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну, а після смерті матері вступила в управління спадковим майном, та є єдиним спадкоємцем на належне матері майно, оскільки її брати на частку у спадщині не претендують, однак відповідно до Довідки Першої Снятинської РДНК №740/01-09 від 24.04.2017р. та Постанови Першої Снятинської РДНК №741/02-31 від 24.04.2017р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист справа приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином судом встановлено, що позивачка має право на житловий будинок по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну, вказане право ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що позовну вимогу ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, п.6 Постанови Пленуму ВС України №20 від 22.12.1995р., ст.ст.1268, 1233 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка померла 25.01.1990 року, як донькою та матірю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Головна, 35 у с. Олешків Снятинського р-ну Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.