Єдиний унікальний номер: 448/354/17
Провадження № 2/448/432/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач 09.03.2017року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Стверджує, що після смерті матері відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадщину він прийняв, оскільки проживав разом з матір'ю у зазначеному будинку та продовжує там проживати і по даний час, тобто вступив в управління спадковим майном. Однак, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право а спадщину на дане майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

З огляду на наведені обставини просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері.

В судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача - Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначає, що вирішення даної справи покладає на розсуд суду та просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу у її відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №112/2017, після смерті ОСОБА_4 та заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, та не повідомив про причини неявки, а також від нього не надходила заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 (матері позивача ОСОБА_1.), до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, проте право власності на дане майно належним чином спадкодавцем за життя оформлено не було, правовстановлюючі документи відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із копії спадкової справи №112/2017, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С., за життя спадкодавець ОСОБА_4 заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є діти померлої - син ОСОБА_1 (позивач у справі), який відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року спадщину прийняв, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, а також дочка - ОСОБА_3 (третя особа у справі), яка спадщину після смерті матері відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року не прийняла і на таку не претендує, що вбачається із поданої нею до суду заяви. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б прийняли спадщину чи претендують на таку, крім позивача, немає. Чоловік спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер до смерті дружини - ІНФОРМАЦІЯ_3.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. Вих.№205/02-14 від 22.02.2017року; копією довідки, виданої Гостинцівською сільською радою Мостиського району Львівської області, №512 від 21.02.2017року; копією свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах від 13.05.1970 року №98; копією технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1; копією спадкової справи №112/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус