Справа № 186/1002/17
УХВАЛА

05 вересня 2017 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява, зокрема, повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно вимог ст. 121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вказаних вимог, то постановляється ухвала про залишення заяви без руху з наданням строку для виправлення недоліків. При невиконанні вказівок судді в установлений строк, позовна заява визнається неподаною і повертається позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2017 року позивач звернувся до суду і просив про визнання права власності.

Ухвалою судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року позов залишено без руху і запропоновано в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, в тому числі надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

01 вересня 2017 року представником позивача була надана копія дубліката квитанції №0.0.839313756.1 від 31 серпня 2017 року.

Відповідно до п. 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 „ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", згідно яких законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання України платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (зі змінами).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору, а тому за відсутності оригіналу квитанції про сплату ОСОБА_1 судового збору, суд не може перевірити зарахування судового збору за розгляд поданої нею позовної заяви /аналогічний висновок мається в ухвалах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року в справі № 211/3672/15-ц, провадження № 22-ц/774/1107/К/16 та від 29 березня 2016 року в справі №185/9785/15-ц, провадження № 22-ц/774/440/16/.

У звязку з вищевикладеними обставинами вважаю за необхідне визнати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності не поданою та повернути її з доданими документами позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, - суддя

У Х В А Л И В:

Визнати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності не поданою та повернути її з доданими документами позивачу.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.М. Демиденко