Справа № 473/2380/17
РІШЕННЯ

іменем України

"01" вересня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 25 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №22. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку Анастасію ІНФОРМАЦІЯ_1.

На сьогоднішній день відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причина неявки суду невідома.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 25 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №22 (свідоцтво про шлюб І-ФП №116188, видане 13 серпня 2015 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку Анастасію ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неодноразова неявка в судове засідання.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 25 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №22 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар