АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2476/17 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 44/6842/16-ц Доповідач Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління служб по справам дітей «Про визначення місця проживання дитини» та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб по справам дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю - ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 2005 року по 2007 рік перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання 19.06.2006 року народилась донька ОСОБА_4. Після припинення стосунків з ОСОБА_3, він забрав доньку та не дозволяє з нею спілкуватися та приймати участі у її виховані.

13.12.2016 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_5, третя особа: Управління служб по справам дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, в якому просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовував тим, що від самого народження дитина проживає з ним та його матірю. ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 проти первісних позовних вимог заперечувала.

Неповнолітня ОСОБА_4 у присутності педагога пояснила, що мешкає з батьком та бабусею, жити з матір`ю вона не бажає.

Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явились.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15.02. 2017 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 - задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, із збереженням місця реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Харківська область м. Мерефа вул. Південа буд 5. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю за адресою: м. Мерефа, вул. Південна, буд.5.

При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що доводи ОСОБА_3, вказані ним у зустрічній позовній заяві не відповідають дійсності. ОСОБА_3, застосовуючи до неї фізичну силу, самовільно забрав доньку та чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною. Крім того, ОСОБА_3 вживає алкоголь та наркотичні речовини, не працює, що може вплинути на нормальний розвиток дитини.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 095561, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 19.09.2007 року, актовий запис № 381, батьками дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Згідно довідки наданої Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради № 1229/1 від 09.06.2016 року, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно п.2 ч.1 ст.161 СК України при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

На необхідність врахування якнайкращих інтересів дитини під час визначення місця її проживання наголошено і в рішенні Європейського суду з прав людини «М.С. проти України».

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 80 від 20.01.2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.94).

Судом при ухваленні рішення повністю враховано вимоги закону, висновок органу опіки та піклування та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема бажання самої дитини.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що батько дитини постійно зловживає спиртними напоями, наркотичними речовинами, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, судовою колегією не приймаються.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, отримує дохід ( а.с. 111 112 ).

Доказів на підтвердження вживання алкогольних напоїв чи наркотичних речовин матеріали справи не містять.

Як ОСОБА_3, так і ОСОБА_2 були раніше засуджені за скоєння умисних злочинів ( а.с. 7 8 , 46 52 ).

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді