Справа № 369/3608/17
Провадження № 2/369/2274/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д. ,

за участю секретаря Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, про визнання договору дарування будинку та земельної ділянки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, про визнання договору дарування будинку та земельної ділянки недійсним.

06 липня 2017 року в судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому вона просила суд забезпечити його шляхом накладення арешту на житловий будинок № 16 по вул. Богдана Хмельницького в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 117,0 кв. м., житловою 60,2 кв. м. та на земельну ділянку площею 0,1735 га, кадастровий номер :01:034:0035, що належить ОСОБА_2.

В судовому засідання позивач заявлене клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представник проти заявленого клопотання заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, про визнання договору дарування будинку та земельної ділянки недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на позицію, висвітлену у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зважаючи на п. 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, з огляду на співмірність обраного позивачем способу забезпечення її позову із заявленими нею вимогами, відсутність підстав вважати, що вжиті заходи будуть порушувати права інших осіб, та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог ОСОБА_1 які він обґрунтовує наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та забезпечити його позов.

Враховуючи вище наведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, про визнання договору дарування будинку та земельної ділянки недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок № 16 по вул. Богдана Хмельницького в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 117,0 кв. м., житловою 60,2 кв. м. та на земельну ділянку площею 0,1735 га, кадастровий номер :01:034:0035, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Д.Усатов