Справа № 495/4398/17
З а о ч н е р і ш е н н я
17 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,
при секретарі Савенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення у пресі, причина неявки суду не відома.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2015 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 20.08.2014 року у с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області у простій письмовій формі, згідно якого позивачка ОСОБА_1 купила у відповідачки ОСОБА_2 квартиру № 3, що розташована в с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, по вул.Комсомольській, 2, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. та в цілому складається з: 1 - коридору, 2-кухні, 3- житлової, 4-житлової, 5 житлової. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру №3, що розташована в с.Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, по вул.Комсомольській, 2, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. та в цілому складається з: 1 - коридору, 2-кухні, 3- житлової, 4-житлової, 5 житлової/л.с.6/
Право власності ОСОБА_1 на вищевказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку та підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42038634 від 10.08.2015 року /л.с.7/.
У відповідності до ч.1 статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). При цьому згідно статті 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна.
Тобто, після укладення договору купівлі-продажу між сторонами та визнання рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.05.2015 року його дійсним, право власності на спірну квартиру перейшло від відчужувача ОСОБА_2 набувачу ОСОБА_1, тобто право власності ОСОБА_2 на квартиру припинилось.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Отже як вбачається з матеріалів справи відповідач не є членом сім`ї позивача, її право власності на квартиру припинилося укладенням договору купівлі-продажу, не проживає у спірній квартирі згідно актів обстеження факту проживання на території Старокозацької сільської ради від 20.12.2016 року та №9 від 01.06.2017 року більше 3-х років, а залишила її переїхавши на інше постійне місце проживання, а своєю реєстрацією у спірній квартирі порушує право позивачки як власника на користування та розпорядження її майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України.
Конституцією України (ст. 41] та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Таким чином, не зняття з реєстрації попереднього власника квартири порушує право власності дійсного власника, тобто позивача.
Положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивача на квартиру, ту обставину, що попередній власник квартири не проживає в ній більше 3-х років, а також що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування квартирою №3 в будинку №2 по вул.Комсомольська с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області
На підставі викладеного та керуючись ст. 150 ЖК Української РСР, ст. 319, 391 ЦК України ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 64, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстрація: АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування квартирою №3 по вул. Комсомольській, в будинку №2, в с.Старокозаче ,Білгород-Дністровський район Одеської області.
Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: