Справа № 727/1133/17
Провадження № 2/727/1190/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним посилаючись на те, що 14.12.20105р. відповідач ОСОБА_2 діючи на підставі довіреності уклав від імені ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 Вважала цей договір незаконним оскільки ОСОБА_3 помер 11.12.2005р., тобто за три дні до укладення договору, відповідно ОСОБА_2 не мав права вчиняти цей правочин від імені ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні позов підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини. викладені в позовній заяві. Також уточнила, що вона оскаржує саме договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 14.12.2005р. ОСОБА_2 від імені ОСОБА_3 з ОСОБА_4 Позивачу також було розяснено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно квартира АДРЕСА_1 в даний час належить ОСОБА_5, і, що вона має право заявити клопотання про залучення цієї особи до участі в розгляді справи в якості співвідповідача, а також збільшити позовні вимоги шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири від 23.12.2005р., але позивач відмовилась це робити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити у звязку з наступним.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 14.12.20105р. відповідач ОСОБА_2 діючи на підставі довіреності уклав від імені ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 ( а.с. 21 23 ).

ОСОБА_3 помер 11.12.2005р., тобто за три дні до укладення цього договору ( а.с. 16 ).

Позивач як на підставу свого звернення до суду зазначає те, що вона протягом більше 5 років проживала однією сімєю з ОСОБА_6 і як спадкоємець має право на отримання спадщини у вигляді спірної квартири.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З змісту наведених норм права та відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду України право на позов в особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес або порушені, або невизнані, або оспорюються.

Так, Верховний Суд України у постанові від 18 травня 2016 р. у справі № 6-658цс15 висловив наступну обовязкову для всіх судів України правову позицію: «Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

Суд вважає, що у разі, коли навіть позов є обґрунтованим і підставним, якщо дійсно є порушення закону, які, в принципі, зазвичай, тягнуть задоволення позову, але в конкретній справі жодне право, свобода чи інтерес саме позивача не було порушено зазначеними у позові незаконними діями відповідача, права, свободи чи інтереси позивача відповідач не оспорює, то в такому разі правових підстав для задоволення такого конкретного позову немає.

В позовній заяві та судовому засіданні позивач не навела докази конкретного, обєктивного порушення її прав, свобод чи інтересів, лише у разі яких виникає право на позов.

Незважаючи на те, що позивач з її слів звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, її права, свободи та інтереси не порушені оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.02.2009 року їй було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_6 Отже позивач не є спадкоємцем ОСОБА_7 і не має права на отримання спадщини після його смерті.

Крім того рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.02.2005р., яке є чинним, за племінним ОСОБА_6 ОСОБА_3 було визнано право власності на спірну квартиру ( а.с. 71 ).

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що навіть у випадку обґрунтованого і підставного позову, але у разі, коли жодне право особи, яка звернулася із позовом непорушене і неоспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 209, 212, 213, 215, ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 28 липня 2017 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: