АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/3599/17 Головуючий суддя І інстанції - Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/790/4943/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
Категорія: спори про відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою, в якій просила суд: витребувати завірені копії постанови ВП №53535322 від 03.04.2017р., винесеної державним виконавцем Негруця Ю.С.; витребувати завірені копії постанови ВП №53535416 від 31.03.2017р., винесеної державним виконавцем Гордійчук В.С.; відшкодувати нанесену корупційними діями ОСОБА_4 шкоду при вчиненні адміністративного порушення за ознаками статті 212-3 КоАП України у сумі 300 000 грн.; відшкодувати нанесену корупційними діями ОСОБА_5 при вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ст.172-9 КоАП України шкоду у сумі 100 000 грн.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_3 вказувала, що Жовтневий районний відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного управлення юстиції у Харківській області на чолі із громадянином ОСОБА_4 виконував ухвалу Жовтневого районного суду від 26.12.2016 року по справі №2012/4613/2012 постановлену на вимоги ст.93 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Харківський коксовий завод» та ПрАТ «Термолайф» та співвідповідачів.

За результатами виконання державними виконавцями Негруця Ю.С. і ОСОБА_6 були винесені постанови №53535322 від 03.04.2017р. та №53535416 від 31.03.2017р відповідно з зазначенням про закінчення виконавчих проваджень.

У зв'язку з незгодою з вказаними постановами та ненаправленням їй, як позивачу, копій вказаних постанов, вона зверталася до начальника ВДВС у Жовтневому районі м. Харкова ГУ юстиції у Харківській області ОСОБА_4 та начальника ГУ юстиції у Харківській області ОСОБА_5, однак зазначені посадові особи її порушені права не поновили, ОСОБА_4 безпідставно відмовив у наданні публічної інформації, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-3 КупАП, а ОСОБА_5 не відреагував на повідомлення про корупційне правопорушення, передбачене ст.60 антикорупційного закону, права позивача не поновив, і також скоїв корупційне правопорушення.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 червня 2017 року зава ОСОБА_3 залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України, а заявнику ОСОБА_3 надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії даної ухвали. (а.с.15-16).

Згідно отриманого судом поштового повідомлення (а.с.18) копію вказаної ухвали ОСОБА_3 отримала 26 червня 2017 року.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 визнано неподаною і повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить визнати постановлені у даній справі ухвали судді незаконними, відшкодувати нанесену заявнику моральну та матеріальну шкоду у сумі 50 тис. грн., поновити порушене конституційне право на доступ до правосуддя із ознаками корупційного правопорушення, повідомити спеціальні органи про винесення суддею незаконних ухвал.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_3 посилається на ст.124 Конституції України, на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про Конституційний суд в Україні», Закону України «Про запобігання корупції»,на рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року у справі №9-зп, на рішення Ради суддів України від 04.02.2016 року і вказує, що суддя Жовтневого районного суду м.Харкова при вирішенні заяви порушила вказані нею норми законодавства, вчинила корупційне порушення з ознаками кримінального порушення.

В судовому засіданні апеляційного ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, обговоривши викладені заявником доводи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд переглядає законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_3 в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, отримавши копію ухвали про залишення заяви без розгляду, допущені нею недоліки не усунула, а відтак застосовуються наслідки нехтування заявником приписами закону і попередженнями суду, передбачені частиною 2 статті 121 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.07.2017 року, оскільки вона постановлена у відповідності із законом.

Частинами ч.ч.1, 2 ст.121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернулася до14.06.2017 року до суду із заявою про відшкодування шкоди, визначаючи на свій власний розсуд, що ця шкода заподіяна їй внаслідок вчинення корупційного правопорушення начальником ВДВС Жовтневого району м.Харкова ОСОБА_4 і начальником ГУ юстиції у Харківській області ОСОБА_5

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_3 одночасно вказувала, що державні виконавці Жовтневого ВДВС у м.Харкові ОСОБА_7 і ОСОБА_6, діяли протиправно, оскільки приховали інформацію про цивільну правоздатність відповідачів, техногенну та екологічну небезпеку для довкілля, і не надали їй копії постанов виконавчого провадження, вчинили корупційні правопорушення, передбачені ст.1 та ст.60 ЗУ «Про запобігання корупції».

Вказана заява ОСОБА_3 та додатки у виді копій переписки ОСОБА_3 з посадовими особами державних органів, подана в одному примірнику; копії рішень уповноваженого законом органу про притягнення державних виконавців Негруця Ю.С., Гордійчука В.С., начальника Жовтневого ВДВС ОСОБА_4 та начальника ГУ юстиції в Харківській області серед вказаних додатків відсутні і в тексті заяви ОСОБА_3 відсутнє зазначення про їх існування.

Сама заява ОСОБА_3 за змістом містить як елементи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, що подається до суду та розглядається судом у порядку, передбаченому розділом V11 ЦПК України («Судовий контроль за виконанням судових рішень») так і елементи позовної заяви, оскільки містить вимогу про відшкодування шкоди. При цьому в заяві не зазначено яку саме (матеріальну чи моральну) і відсутнє обґрунтування її обсягу.

Так як статтею 387 (розділ V11) ЦПК України такий захист права сторони виконавчого провадження як відшкодування шкоди не передбачено, а зазначену у заяві ОСОБА_3 вимогу про відшкодування шкоди суд має право вирішити у позовному провадженні, а також зважуючи на те, що за змістом заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України, суддею Жовтневого районного суду м.Харкова постановлено ухвалу від 19.06.2017 року про залишення заяви без руху, в якій, з метою сприяння у всебічному і повному з'ясуванні обставин справи (ч.4 ст.10 ЦПК України), зазначено про допущені заявником недоліки і надано строк для їх усунення протягом п'яти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали. (а.с.15-16).

Оскільки ОСОБА_3 в зазначений строк недоліки не усунула, жодних заяв, які б свідчили про виконання вимог закону та ухвали судді не подала, суддею постановлено 04.07.2017 року ухвалу про повернення заяви ОСОБА_3 з роз'ясненням права ОСОБА_3 на звернення до суду за захистом своїх прав у передбаченому законом порядку.

Вказана ухвала судді відповідає вимогам ст.121 ЦПК України, якими регламентовано вирішення питання про залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилання на норми законів України «Про запобігання корупції», «Про судоустрій та статус суддів», «Про Конституційний суд», норми Кримінального кодексу України, КУпАП не мають відношення до вирішення питання про відкриття провадження, залишення заяви без руху та її повернення, які регулюються ЦПК України.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу і судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Заява ОСОБА_3 від 14.06.2017р. подана без додержання вимог процесуального закону щодо її змісту, а тому судом у відповідності до загальних засад цивільного судочинства та приписів ст.121 ЦПК України 19.06.2017р. була постановлена ухвала про її залишення без руху з роз'ясненням характеру допущених недоліків та способу їх усунення.

ОСОБА_3 не побажала скористатися наданою їй можливістю, недоліки не усунула і не звернулася у наданий їй п'ятиденний строк у передбаченому законом порядку зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС (ст.ст.383, 384 ЦПК України) або з позовною заявою про відшкодування шкоди з дотриманням вимог ст.ст.119,120 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_3 в тій частині, що суд не мав права повертати їй заяву без вирішення по суті, що це, начебто, є порушенням її конституційного права на судовий захист, апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_3 помилково тлумачаться норми Конституції і законів України.

Права громадянина не є безмежними і мають узгоджуватися з обов'язками та необхідністю здійснення цих прав у спосіб, передбачений законом.

Частиною 5 ст.55 Конституції України, на яку посилається заявник, передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 1 статті 3 ЦПК України також передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, проте має здійснювати це право в порядку, встановленому цим Кодексом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не свідчать про наявність передбачених законом підстав для скасування ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський