Справа № 342/670/17
Провадження № 22-ц/779/1349/2017
Головуючий у 1 інстанції Ничик Г.І.
Суддя-доповідач Мелінишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Максюти І.О., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 10 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Городенківського районного суду від 10 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Постановляючи оскаржувану ухвалу судом не взято до уваги, що ним заявлено позов про відшкодування шкоди, завданої злочином. Розмір відшкодування та строки виконання цивільно-правового зобов'язання узгоджені сторонами у заяві від 13.09.2016 року, засвідченій приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. Крім того, 13.09.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_1 в кримінальному провадженні підписано угоду про примирення, згідно якої також визначено розмір та строки відшкодування шкоди. Вироком Городенківського районного суду від 13 вересня 2016 року цю угоду про примирення затверджено тільки в частині узгодженого сторонами покарання за вчинене кримінальне правопорушення і це покарання відповідачем виконується. Оскільки останній не виконує умови угоди про відшкодування шкоди, він вправі був звернутися до суду з даним позовом.

З цих підстав просив ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В засіданні апеляційного суду апелянт доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки питання щодо невиконання угоди про примирення регулюється ст. 476 КПК України.

Такий висновок суду є правильним, відповідає вимогам закону та позовним матеріалам виходячи з наступного.

Питання про відшкодування шкоди завданої потерпілому внаслідок протиправних дій винної особи регулюються як нормами кримінально-процесуального законодавства, так і нормами цивільно-процесуального законодавства.

Зокрема, п.10 ч.1 ст.56 КПК України визначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Встановлено, що 13 вересня 2016 року укладено угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1 в кримінальному провадженні №0000271. Пунктом 2 цієї угоди сторони узгодили розмір шкоди, завданої останньому кримінальним правопорушенням. А також дійшли згоди щодо розстрочення суми відшкодування в розмірі 150 000,00 грн (а.с. 4-6).

Вироком Городенківського районного суду від 13 вересня 2016 року вказану угоду затверджено. Визнано відповідача винуватим в скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.119 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання.

Статтею 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов'язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов'язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Зі змісту угоди вбачається, що сторони були ознайомлені з наслідками укладення, затвердження та невиконання угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, визначеними ст.ст. 473, 476 КПК України. Даною угодою, вирішено питання про розмір заподіяної шкоди, порядок і строк її відшкодування та наслідки невиконання угоди.

Відтак, позивач, укладаючи угоду про примирення, розпорядився своїм правом на відшкодування завданої злочином шкоди у добровільному порядку шляхом відображення певних обов'язків обвинуваченого по її відшкодуванню у змісті цієї угоди.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожній особі надається право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, які підлягають захисту судом при здійсненні правосуддя.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою звернення ОСОБА_1 до суду є невиконання засудженим угоди про примирення щодо відшкодування моральної шкоди. Тому позивач просив стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_2 кошти у розмірі 150 000,00 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.

З врахуванням зазначених положень кримінально-процесуального та цивільного законодавства, обставин справи, питання про відшкодування шкоди позивачу вирішено затвердженою угодою про примирення, у разі невиконання якої потерпілий вправі звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вирок.

А тому звернення останнього з даним позовом при наявності затвердженої угоди вироком суду, який не скасований у передбаченому цивільним законом порядку є недопустимим та суперечить нормам ст.ст. 471, 476 КПК України.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання апелянта на правові позиції, висловлені Верховним Судом України в постанові № 6-274цс15 від 23 вересня 2015 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці позиції стосуються інших правовідносин, ніж ті, які мають місце в даній справі.

Колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом з дотриманням вимог процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Городенківського районного суду від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: І.О. Максюта

О.В. Пнівчук