Справа № 456/2164/17
Провадження № 6/456/100/2017
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Яніва Н. М. ,

при секретарі Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням, у якому просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон (за межі України). Подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області у неї як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання:

- виконавчого листа № 2-3015/2011 від 28.11.2012р., виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 6500 дол. США, 1800 євро боргу за договором позики, 3% річних від простроченої суми, що становить 6390,36 грн., а також 722 грн. судових витрат, що на момент відкриття виконавчого провадження згідно офіційного курсу НБУ становить 201678,36 грн., та виконавчого листа № 456/4416/15-ц від 08.06.2016р., виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 585 дол. США та 162 евро, що еквівалентні за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2015р. 16800 грн. та судові витрати в сумі 487,20 грн.. Державним виконавцем на підставі ст.ст. 17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження» 16.11.2015р. та 06.07.2016р. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень та скеровано рекомендованою кореспонденцією сторонам для відома та виконання разом із викликом до державного виконавця. При виконанні даних виконавчих проваджень вчинено ряд дій, однак такі не призвели до повного виконання рішення суду. 04.12.2015р. та 20.07.2016р. було скеровано на роботу постанови про стягнення із доходів боржника заборгованості в повному обсязі, а також виконавчого збору та витрат. Починаючи з 01.12.2015р. щомісячно було утримано і перераховано 20% заробітної плати боржника. Останні кошти надійшли на депозитний рахунок ДВС 07.02.2017р.. На сьогодні стягнення не проводиться, оскільки боржник звільнений згідно наказу № 52 від 01.02.2017 року.

Часткове невиконання боржником рішень Стрийського міськрайонного суду Львівської області свідчить про ухилення останнього від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. А тому, наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобовязань, покладених на нього вищезгаданими виконавчими документами, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Стверджує, що боржник рішення суду не виконує та ігнорує. 17.05.2017 р. на адресу відділу надійшла заява стягувача про скерування державним виконавцем подання про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон боржника. А тому просить подання задоволити.

Державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася. Однак подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, подання підтримує з підстав та мотивів наведених у ньому.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб з участю державного виконавця.

Згідно з ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати розстрочку або відстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції на виконанні перебувають виконавчі провадження з виконання рішень Стрийського міськрайонного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу.

Згідно довідки Стрийського відділу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.03.2016р. вбачається, що станом на 01.01.2013р. у боржника земельних ділянок у власності чи у користуванні немає.

Згідно отриманої відповіді з Державної фіскальної служби України у боржника відсутні рахунки у банках та інших фінансових установах.

З інформаційної довідки з Державного рєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається що останнє на праві власності у боржника відсутнє.

З відповіді Пенсійного фонду України № НОМЕР_1 від 07.07.2016р. видно, що боржник ОСОБА_1 до осіб, які отримують пенсію та осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами не числиться.

Відповідно до листа Стрийського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що відповідно до відповіді територіального сервісного центру 4645 у боржника відсутнє рухоме майно.

Постановою державного виконавця від 14.07.2016р., при примусовому виконанні виконавчого листа № 456/4416/15-ц від 08.06.2016р. накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, жит. ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборонено здійснювати відчуження нерухомого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1.

Як вбачається зі звіту про здійсненні відрахування та виплати № 103 від 21.02.2017р., з боржника ОСОБА_1 за період з 01.08.2016р. по 31.12.2016р. стягнуто в рахунок погашення заборгованості за вказаним виконавчим провадженням 2329,05 грн..

Відповідно до листа ПАТ «Українська залізниця» філія «Стрийський вагоноремонтний завод» № 50 від 14.03.2017р., виконання виконавчих листів відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 припинені у зв»язку із звільненням останнього з заводу з 01.02.2017р. згідно наказу № 52 від 01.02.2017р..

Як на підставу обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець у поданні вказує наявність у нього невиконаних зобовязань, покладених на нього виконавчим документом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника

від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів, а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов»язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

У поданні не долучено доказів про можливі дії боржника щодо залишення меж території України, більше того не представлено й доказів того, що у боржника ОСОБА_4 наявний відповідний документ який би давав йому можливість залишити територію України.

Слід звернути увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України ґрунтується лише на запитах та відповідях реєструючих органів про відсутність майна у боржника. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працював у філії Стрийський ВРЗ ПАТ «Укрзалізниця» та з нього стягували кошти на погашення заборгованості, тобто рішення суді частково були виконані. Будь-які письмові докази того, що боржник умисно ухиляється від виконання судового рішення в матеріалах справи відсутні.

Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, тобто наявність реальної можливості виконати зобов»язання. Однак, подання державного виконавця, а також документи додані до нього не містять будь-яких обґрунтованих доказів саме умисного ухилення божника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов»язань.

Зазначені матеріали свідчать про факт наявності зобов»язань у боржника, однак не про факт ухилення останнього від виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.07.2016 року накладено арешт на все належне майно боржника в межах суми стягнення. Наведене свідчить, що державним виконавцем вчиняються усі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчих проваджень, і остання не позбавлена можливості звернути стягнення на виявлене майно боржника.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

А відтак, суд прийшов до переконання, що в даному випадку не має підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі ст.6 Закону України „Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, ст.19 Закону України „Про державну прикордонну службу України та керуючись ст.368, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_5