Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/2692/14 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Провадження № 22-ц/778/30/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Волчанова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ФОП ОСОБА_4, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначило, що 15 грудня 2006 року та 30 липня 2008 року було укладено кредитні договори відповідно № 0 та № 0, між ПАТ «УкрСиббанк» та ФОП ОСОБА_4, відповідно до умов яких банк зобов'язувався надати останній кредитні кошти, а ОСОБА_4 зобов'язувалася прийняти та належним чином використовувати і повернути кредит в порядку і на умовах, визначених договорами.

21 серпня 2012 року у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 між позивачем, ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 2008728, відповідно до якого поручитель зобов'язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафні санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Крім того, 30 липня 2008 року у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором від 30 липня 2008 року № 0 між сторонами було укладено договір поруки № 220544, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами цього кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позичальника утворилась:

- заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 станом на 18 лютого 2014 року в розмірі 2 121 648 грн. 95 коп., яка складається із: 1 868 183 грн. 14 коп. - заборгованості за кредитом, 241 239 грн. 70 коп. - заборгованості за відсотками, 2 691 грн. 66 коп. - заборгованості з пені за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, 9 534 грн. 45 коп. - заборгованості з пені за несвоєчасну сплату платежів за відсотками;

- заборгованість за кредитним договором від З0 серпня 2008 року № 0 станом 20 березня 2014 року у розмірі 588 627 грн. 43 коп., яка складається із: 515 767 грн. 60 коп. - заборгованості за кредитом, 68 978 грн. 96 коп. - заборгованості за відсотками, 837 грн. 17 коп. - заборгованості з пені за несвоєчасну сплату платежів за кредитом, 3 043 грн. 70 коп. - заборгованості з пені за несвоєчасну сплату платежів за відсотками.

На підставі зазначеного просило стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором №0 від 15.12.2006р. станом на 18.02.2014р. в розмірі 2 121 648,95 грн. та за кредитним договором № 0 від 30.07.2008р. станом на 20.03.2014р. в розмірі 588 627,43 грн., а також сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року в розмірі 2 121 648 грн. 95 коп., заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2008 року в розмірі 588 627 грн. 43 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 13 квітня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 липня 2016 року апеляційне провадження, відкрите по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа ФОП ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, зупинено до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 березня 2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ОСОБА_4, АДРЕСА_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2, в якості правонаступників після відповідача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0, за умовами умов якого, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 отримала кредитні кошти в сумі 1 915 905,72 гривень зі сплатою відсотків користування кредитом в розмірі 14 % річних на строк до 20.08.2014 року.

30 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого фізична особа-підприємець ОСОБА_4 отримала кредитні кошти в сумі 530 062,94 гривень на строк до 20.08.2024 року зі сплатою відсотків користування кредитом в розмірі 14 % річних.

Відповідно до п. 1.3.4.1 кредитних договорів, погашення кредиту, сплата процентів за користування кредитом, щомісячних комісій здійснюється шляхом перерахування позичальником на рахунок Банку фіксованих платежів (ануїтетні платежі) у сумі та у чітко встановлений цим договором та відображений у додатку №1 цього договору термін, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому наданий кредит.

В той же день в забезпечення виконання зобов'язань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 220544, відповідно до якого, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник включаючи повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування ними, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2949, 2950, відповідно до якого АТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора за кредитними договорами, укладеними з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк».

Згідно з п. 1.1 договору купівлі-продажу права вимоги за кредитами (або кожне окремо далі - право вимоги за кредитами) означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню де позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи, в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця в якості: кредитодавця за такими кредитними договорами), а також права вимоги: продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що копія (виписка) з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року містить інформацію про передачу права вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 0 та кредитним договором від 30 липня 2008 року № 0, які були укладені між АБ «УкрСиббанк» та ФОП ОСОБА_4.(т.1, а.с.60-61).

Крім того, в переліку договорів забезпечення вказаний договір поруки від 30 липня 2008 року № 220544, укладений з ОСОБА_3 та договір застави укладений з ОСОБА_4

21 серпня 2012 року в забезпечення виконання зобов'язань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за кредитним договором №0 від 15.12.2006 року між АТ «Дельта Банк», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 2008728, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Як вбачається зі змісту п.3.1 Договору про внесення змін №1 до Договору поруки від 30 липня 2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 21 серпня 2008 року, та п.6.4 Договору поруки, укладеного між тими ж сторонами 21 серпня 2012 року, договір поруки набирає чинності з моменту його укладання. Дія договору припиняється на 3650 день від дати, яка зазначена як термін виконання основного зобов'язання (т.1, а.с.44,47) .

Судом також встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконує, у зв'язку з цим має заборгованість - 2 710 276,38 гривень, яка складається з наступного:

1) заборгованості за кредитним договором №0 від 15.12.2006р. станом на 18.02.2014р. в розмірі 2 121648,95 гривень, а саме: заборгованості за кредитом - 1 868 183,14 гривень; заборгованості за відсотками - 241 239,70 гривень; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту - 2691,66 гривень; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату платежів по відсотках - 9534,45 гривень.

2) заборгованості за кредитним договором № 0 від 30.07.2008р. станом на 20.03.2014р. в розмірі 588 627,43 гривень та складається з: заборгованості за кредитом - 515767,60 гривень; заборгованості за відсотками - 68978,96 гривень; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту - 837,17 гривень.

Довід апеляційної скарги про те, що додаткові угоди до кредитного договору №0 від 15 грудня 2006 року: №1 від 03.04.2009 року , №2 від 30.03.2010 року, №3 від 30.03.2010 року №4 від 21.08.2012 року, свідчать про істотні зміни щодо графіку погашення кредиту та встановлення іншої завищеної процентної ставки за користування кредитними коштами призвели до збільшення обсягу відповідальності, прийняті без згоди поручителя, колегія вважає неприйнятними з огляду на таке.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з п. 1.2 договору поруки № 2008728 від 21 серпня 2012 року поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо йог положень не має (т.1, а.с.46-48).

Пунктом 1.3.5 кредитного договору від 15 грудня 2006 року передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти протягом перших п'яти робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані відсотки за користування кредитом.

Згідно з п. 1.3.5 додаткової угоди 1 до кредитного договору від 03 квітня 2009 року позичальник сплачує відсотки у строк з 01 по 10 число місяця, наступного за тим, за який були нараховані відсотки за користування кредитом.

Отже, аналізуючи зміст зазначених пунктів кредитного договору і додаткової угоди, не можна вважати, що зміна терміну внесення щомісячного платежу сплати процентів передбачає збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Крім того, усі додаткові угоди до кредитного договору від 15 грудня 2006 року, а саме: №1 від 03.04.2009 року , №2 від 30.03.2010 року, №3 від 30.03.2010 року; №4 від 21.08.2012 року, укладались між банком та позичальником фізичною особою ФОП ОСОБА_4 в період з 03.04.2009 року по 21.08.2012 року, тобто до укладання договору поруки 21 серпня 2012 року між банком та поручителем ОСОБА_3, а тому не мали містить підпису поручителя або його згоду.

Довід апеляційної скарги про те, що додаткові угоди до кредитного договору № 0 від 30 липня 2008 року : №1 від 03.04.2009 року , №2 від 24.04.2010 року, №3 від 21.09.2012 року, свідчать про істотні зміни щодо графіку погашення кредиту та встановлення іншої завищеної процентної ставки за користування кредитними коштами призвели до збільшення обсягу відповідальності, прийняті без згоди поручителя колегія вважає також неприйнятними з огляду на таке.

Пунктом 1.1 додаткової угоди 1 до кредитного договору від 03 квітня 2009 року встановлений строк погашення нарахованих процентів за березень 2009 року за договором до 25 квітня 2009 року включно (т.1, а.с.28). Таким чином зазначеною додатковою угодою та доданим Графіком змінено терміни внесення щомісячних платежів, що не передбачає збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Зміна графіка погашення кредиту, яка передбачена в додатковій угоді №2 до кредитного договору від 24 квітня 2009 року також не передбачає збільшення обсягу відповідальності поручителя (т.1, а.с.30).

Зі змісту п.1.2 додаткової угоди №3 від 21.09.2012 року вбачається, що за користування кредитними коштами за договором встановлена процентна ставка в розмірі 19,9 річних (т.1,а.с.32), однак пунктом 1 Договору про внесення змін №1 до Договору поруки від 30 липня 2008 року, укладеним між банком та поручителем ОСОБА_3 30 березня 2010 року розмір процентної ставки 19,9 річних було погоджено (т.1, а.с.43). Підпис під Договором про внесення змін №1 до Договору поруки від 30 липня 2008 року ОСОБА_3 не оспорював.

Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів погашення кредитної заборгованості за кредитними договорами.

З огляду на викладене, довід апеляційної скарги про те, що судом не вирішено питання щодо притягнення позичальника ФОП ОСОБА_4 до солідарної відповідальності за невиконання умов договору не заслуговує на увагу.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія I-ЖС №360993, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області (т.3, а.с.63).

За приписами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.33 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором.

За приписами ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Оскільки судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть відповідача ОСОБА_3- сторони у спірних правовідносинах після ухвалення рішення, що не допускає правонаступництва, колегія суддів відповідно до вимог ч.2ст.310 ЦПК України вважає за необхідне залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.304,307,308, 310, 313-315,319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: