Справа № 450/2757/16-ц Провадження № 2/450/421/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третьої особи відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації про визнання права спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, просив визнати за ним 1/2 ідеальну частку у праві власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 206,1 кв.м., житлова 62,1 кв.м., а також на 1/2 ідеальну частку у праві власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0767 га. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 12.10.1996 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі вони придбали житловий будинок, який відповідно до реєстраційного посвідчення належить ОСОБА_2, та земельну ділянку, що належить відповідачу, а тому просить поділити майно, яке було набуто у шлюбі.

Позивачі ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 276,8 кв.м., житловою площею 74,6 кв.м., що належить ОСОБА_1, земельної ділянки за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Пасіки-Зубрицькі, площею 0,1063 га, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, земельної ділянки за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Пасіки-Зубрицькі, площею 0,0499 га, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

В судовому засіданні усіма сторонами і їх представниками подано мирову угоду та заяву про її визнання, яку просили визнати судом.

Ухвалою від 24.04.2017 року відмовлено у визнанні мирової угоди з підстав встановлення судом відсутності спору про право, можливості у сторін укласти відповідні правочини в добровільному порядку, звернувшись до органів нотаріату, сплативши при цьому відповідні збори та платежі, а також відсутності у дітей прав на майно, набуте подружжям у шлюбі.

В подальшому сторони по справі у судове засідання не з'явились, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та позивач по зустрічному позову ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач за первісним позовом та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 у судові засідання тричі не з'явилась, поштова кореспонденція, відправлена на її адресу, повертається за закінченням терміну зберігання.

Оскільки предметом всіх заявлених позовних вимог є майно подружжя, то суд вважає за необхідне вирішити по суті всі позовні вимоги, незважаючи на неявку ОСОБА_2 в судове засідання без поважних причин, так як залишення без розгляду її позовної заяви, за умови вирішення позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_4, призведе до порушення прав ОСОБА_2

Представник третьої особи відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали позову та докази у їх сукупності, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1996 року.

У шлюбі народилося двоє дітей - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час шлюбу подружжя набуло жилий будинок за адресою АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 24.07.1998 року, який зареєстрований за ОСОБА_2, земельну ділянку у АДРЕСА_1, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.11.2010 року належить ОСОБА_2, будинок у АДРЕСА_2, свідоцтво про право власності від 20.11.2012 року на який видано ОСОБА_1, земельну ділянку у с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 належить ОСОБА_1, земельну ділянку у с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1.

Згідно ст.ст.60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Приписами ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Правовий аналіз наведених положень законодавства вказує на те, що чоловік та дружина (як в шлюбі, так і після розлучення) мають право на поділ спільно нажитого майна, незалежно від наявності чи відсутності факту порушення права власності.

Законодавець передбачає поділ майна за домовленістю подружжя у добровільному порядку, а у разі відсутності такого - вирішення спору судом.

У первісному та зустрічному позовах не наведено фактів відсутності згоди щодо поділу майна подружжя та наявності спору щодо такого поділу.

З матеріалів справи вбачається, що сторони зверталися до суду про затвердження мирової угоди, яку визнали позивачі у зустрічному позові. Ухвалою від 24.04.2017 року суд відмовив у визнанні мирової угоди, оскільки сторони вправі укласти відповідні правочини в добровільному порядку, звернувшись до органів нотаріату, сплативши при цьому відповідні збори та платежі, про що повідомлено судом присутніх сторін. Крім того, суд не вправі підміняти інші державні органи, зокрема, виконувати функції нотаріуса.

Про відсутність спору між сторонами свідчать також подані заяви представника ОСОБА_1 та позивача по зустрічному позову ОСОБА_4 про наполягання на затвердженні умов мирової угоди та у випадку незадоволення такої слухання справи у відсутності даних учасників провадження.

Жодних доказів відмови добровільного поділу спільного майна подружжя учасниками провадження не надано.

Крім того, діти подружжя не є суб'єктами права на спільне майно подружжя, згідно вимог СК України та ЦК України, яке набуто за час перебування у шлюбі.

Доказів, що майно, яке просять визнати об'єктом спільної сумісної власності у зустрічному позові за адресою с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області - будинок, дві земельні ділянки, було набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які є дітьми подружжя, суду надано не було.

Крім того, одна з вказаних вище земельних ділянок, площею 0,1063 га, яка знаходиться за адресою с.Пасіки-Зубрицькі, Пустомитівського району, Львівської області та власником якої зазначено позивача ОСОБА_1 була придбана на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки АЕЕ №649130 реєстр. №2324 від 25.10.2001 року, тобто до народження ОСОБА_3 та у час, коли позивачу ОСОБА_4 було 3 роки.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Належних та допустимих доказів на підтвердження мотивів, викладених у позовах, сторонами представлено не було та судом в процесі розгляду справи не здобуто.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід відмовити за безпідставністю і недоведеністю у зв'язку з відсутністю реального спору, який сторони створили штучно з метою ухилення від сплати відповідних зборів і платежів в дохід держави у нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 69, 71 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Мусієвський В.Є.