АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Перепелюк І.Б., Половінкіної Н.Ю.

секретар Андрушків С.П.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства ,,Райффайзен Банк Аваль", відділу державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 9 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства ,,Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль ), відділу державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області (далі - відділ ДВС Кіцманського РУЮ) про стягнення грошових коштів.

Вказував на те, що він придбав на прилюдних торгах житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Кіцманського району Чернівецької області, сплативши за це нерухоме майно грошові кошти в сумі 222112 грн 20 коп.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2014 року, яке набрало законної сили, визнано договір купівлі-продажу з прилюдних торгів від 16 грудня 2009 року вищевказаного житлового будинку недійсним з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа №725/6129/15-ц головуючий у І-й інстанції Нестеренко Є.В.

провадження 22-ц/794/719/17 суддя-доповідач: Міцней В.Ф

категорія:19/20

Сторонами оскаржуваного договору були ОСОБА_1 та відділ ДВС Кіцманського РУЮ, а банк був кінцевим отримувачем сплачених коштів.

Посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" та відділ ДВС Кіцманського РУЮ на його користь кошти в розмірі 204054 грн 01 коп, інфляційні втрати за період з 1 березня 2014 року по 1 січня 2016 року в розмірі 127533 грн 76 коп, 3% річних за період з 1 березня 2014 року по 1 січня 2016 року в розмірі 11222 грн 97 коп, різницю між фактично сплаченою та фактично отриманою сумою в розмірі 7345 грн 99 коп та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 9 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позову до відділу ДВС Кіцманського РУЮпро стягнення грошових коштів підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову до цього відділу з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 січня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ВАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором в розмірі 222112 грн 20 коп.

На виконання вказаного судового рішення державним виконавцем відділу ДВС Кіцманського РУЮ було накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Кіцманського району Чернівецької області.

28 серпня 2009 року між відділом ДВС Кіцманського РУЮ та ТОВ ,,Юнор" було укладено договір про надання послуг з реалізації арештованого будинку на прилюдних торгах (т.1, а.с.125).

Відповідно до акта приймання-передачі наявних послуг по реалізації державним виконавцем арештованого майна від 25 грудня 2009 року ТОВ ,,Юнор" надала послуги з продажу на прилюдних торгах житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Кіцманського району Чернівецької області (т.1. а.с.126-127).

З протоколу проведення прилюдних торгів, акта про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів вбачається, що єдиним учасником та переможцем торгів є ОСОБА_1, який 24 грудня 2009 року сплатив 205058 грн 21 коп за придбаний на торгах житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (т.1, а.с.15-16).

На підставі акта про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів 2 лютого 2010 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок (т.1, а.с.17).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 26 лютого 2014 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку від 16 грудня 2009 року з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України.

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038, відповідно до якого прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу, сторонами якого є переможець торгів і, залежно від змісту укладеного між ними договору, відділ ДВС або спеціалізована організація як організатор торгів.

Як і будь-який оспорюваний правочин, укладений на торгах договір купівлі-продажу відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України може бути оспорений його сторонами та іншими заінтересованими особами, а цивільно-правовим наслідком визнання недійсним укладеного на торгах договору відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України є реституція - повернення сторін договору до первісного стану.

За правилами ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

На думку апелянта, кінцевим отримувачем коштів, сплачених ним на виконання договору купівлі-продажу спірного будинку, був стягувач - ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль", який і повинен повернути йому сплачені кошти у зв'язку з визнанням цього договору недійсним.

Проте такі доводи є необґрунтованими.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Вирішуючи питання хто є продавцем за укладеним договором за результатами торгів, необхідно виходити з умов договору, що укладається між відповідним відділом ДВС та спеціалізованою організацією. У випадку якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Зміст договору № 259061 від 28 серпня 2009 року про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, на підставі якого ТОВ "Юнор" проводило прилюдні торги з продажу спірного нерухомого майна, свідчить, що за правовою природою він є договором доручення.

Отже, стороною у договорі купівлі-продажу є відділ ДВС Кіцманського РУЮ в особі ТОВ "Юнор", тому обов'язок повернення коштів має бути покладений на цей відділ.

З меморіального ордеру № 1 від 24 грудня 2009 року вбачається,що позивач ОСОБА_1 перерахував на рахунок ТОВ "Юнор" кошти в сумі 205058 грн 21 коп відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (т.1, а.с.50).

Вимогу про повернення коштів, сплачених за недійсним договором, позивач пред'явив до ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" та відділу ДВС Кіцманського РУЮ.

Оскільки ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" не є стороною недійсного правочину, то заявлена до нього позивачем вимога про повернення коштів згідно з положеннями ч.1 ст.216 ЦК України є безпідставною.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 99 „Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції України та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги", наказу Міністерства юстиції України від 1 березня 2016 року № 571/5 відділи державної виконавчої служби районних управлінь юстиції введені до структури головних територіальних управлінь юстиції в областях із збереженням статусу юридичних осіб та їх перейменуванням.

Згідно з п.15 положення про Кіцманський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, затвердженого наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області від 21 квітня 2016 року № 66/5, відділ є юридичною особою, має відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України.

З огляду на викладене позовна вимога ОСОБА_1 до Кіцманського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів в сумі 205058 грн 21 коп підлягає задоволенню.

Водночас вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів інфляційних втрат в розмірі 127533 грн 76 коп, 3% річних в розмірі 11222 грн 97 коп, різниці між фактично сплаченою та фактично отриманою сумою в розмірі 7345 грн 99 коп та моральної шкоди в розмірі 5000 грн є безпідставними і задоволенню не підлягають.

За правилами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачена ст.625 ЦК України відповідальність настає при наявності невиконаного грошового зобов'язання.

Однак позивач ставить питання про повернення йому коштів на підставі ч.1 ст.216 ЦК України у зв'язку з визнанням договору купівлі-продажу з прилюдних торгів недійсним.

За змістом вказаної норми закону у разі недійсності правочину кожна сторона зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

У зв'язку з визнанням договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами недійсним продавець - Кіцманський відділ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області повинен повернути покупцю - ОСОБА_1 лише кошти, одержані ним на виконання цього договору, в сумі 205058 грн 21 коп.

Вчинення недійсного правочину може призвести до заподіяння збитків та моральної шкоди другій стороні або третій особі.

Можливість відшкодування винною стороною моральної шкоди передбачена ч.2 ст.216 ЦК України.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

На обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди позивач посилається на відмову відповідачів у поверненні йому сплачених грошових коштів за недійсним правочином.

Проте з вимогою про повернення цих коштів позивач звертався лише до ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" (т.1, а.с.7-8), а до Кіцманського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області такої вимоги не було заявлено.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння йому Кіцманським відділом ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області моральної шкоди.

Враховуючи наведене,колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову до Кіцманського відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області про стягнення коштів відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.88, 304, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, задовольнити частково. Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 9 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову до Кіцманського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Кіцманського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Кіцманського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 205058 грн 21 коп.

Стягнути з Кіцманського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 4306 грн 30 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: