У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
Карпенко С.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 на рішення апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, у якому зазначало, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, з 01 жовтня 2006 року вони не сплачують за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позивач просив стягнути солідарно зі ОСОБА_6, ОСОБА_8 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2006 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 11 856 грн 31 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2006 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 11 856 грн 31 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2016 року позовну заяву ТОВ «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_7 про стягнення боргу залишено без розгляду.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2016 року змінено. Позов задоволено частково. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 березня 2009 року по 17 серпня 2009 року включно у розмірі 380 грн 13 коп. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 18 серпня 2009 року по 30 вересня 2015 року включно у розмірі 3 024 грн 75 коп. Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 18 серпня 2009 року по 30 вересня 2015 року включно у розмірі 6 049 грн 50 коп.Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 30 вересня 2015 року включно у розмірі 813 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_9, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Сумитеплоенерго», суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_6, ОСОБА_8, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1, з 01 жовтня 2006 року не сплачують за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавалися позивачем, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11 856 грн 31 коп., яка підлягає солідарному стягненню.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд керувався тим, що строк позовної давності переривався ТОВ «Сумитеплоенерго» поданням до суду у 2012 році заяв про видачу судового наказу, а також у 2014 році - позовної заяви про стягнення заборгованості, тому підлягає стягненню з ОСОБА_6, ОСОБА_8 на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка виникла за період з 01 березня 2009 року по 30 вересня 2015 року. Враховуючи, що з 2002 року по 17 серпня 2009 року квартира перебувала у спільній сумісній власності відповідачів, тому солідарному стягненню з відповідачів підлягає сума за період з 01 березня 2009 року по 17 серпня 2009 року, так як рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 17 серпня 2009 року, за ОСОБА_8 визнано право власності на 1/3 частини зазначеної квартири, тобто припинився режим спільної сумісної власності трьох осіб, а 2/3 частини квартири залишилося у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 у спірний період у квартирі не проживала, гарячою водою, нарахування якої здійснюється за показаннями приладів обліку, не користувалася, тому стягненню з неї, як з власника частини квартири, підлягає сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 18 серпня 2009 року по 30 вересня 2015 року, а зі ОСОБА_6 - за цей же період сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, а також заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання за період з 01 березня 2009 року по 30 вересня 2015 року.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 серпня 2002 року, виданого згідно з розпорядженням Відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» від 24 серпня 2002 року № 520, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 (а. с. 12).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2007 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвано (а. с. 41).

Відповідачі тривалий час з 01 жовтня 2006 року не оплачують послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавалися ТОВ «Сумитеплоенерго», у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 11 856 грн 31 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України, п. п. 23, 33 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497 споживач зобов'язаний вносити плату за послуги з опалення приміщення та гарячого водопостачання своєчасно, не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

Оскільки апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, тому судове рішення апеляційного суду необхідно скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 339, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 року скасувати, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2016 рокузалишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.Є. Червинська
Судді: Ю.Г. Іваненко
С.О. Карпенко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак