АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5098/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Заява про забезпечення позову, доказів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАСИН» на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО», Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАСИН» про визнання недійсними одностороннього правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО», Товариства з обмеженою відповідальністю «МІАСИН» про визнання недійсним одностороннього правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що він є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 135,8кв.м; 2-го поверху № 4-1-:4-16, 3-го поверху № 5-1-:-5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6кв.м в літ. «А-3», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27 грудня 2007 року, посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстраційний №5045.

Вище зазначені нежитлові приміщення є предметом Іпотечного договору № 07-347 від 28 грудня 2007 року, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Договором про надання кредиту № 527 від 27 грудня 2007 року.

Новим іпоктекодержателем вище зазначеного нерухомого майна стало ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» на підставі Договору відступлення прав за Іпотечним договором № 07-347 від 22 січня 2015 року, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 28 грудня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 5053.

14.06.2017 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова Договір відступлення прав за Іпотечним договором № 07-347 від 22 січня 2015 року та Договір про надання фінансових послуг факторингу № 01/22.01.2015 року було визнано недійсними.

На підставі вище зазначеного рішення суду ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» втратило права іпотекодержателя.

Однак, незважаючи на це, ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» в односторонньому порядку оформило на себе право власності на майно, що є предметом Іпотечного договору та здійснило його відчуження ТОВ «МІАСИН».

Вважає, що оскільки існує ризик того, що протягом розгляду даної справи ТОВ «МІАСИН» може відчужити нежитлові приміщення, які належать йому на праві власності та незаконно вибули з його володіння, існує необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та забороною ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» та ТОВ «МІАСИН» в особі будь-яких органів, посадових осіб, працівників та представників будь-яким чином перешкоджати йому, його представнику, а також орендарям нежитлових приміщень у здійсненні володіння та користування нежитловими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-9,загальною площею 135,8кв.м; 2-го поверху № 4-1-:4-16, 3-го поверху №5-1-:-5- 18,XVII,XVIII загальною площею 498,6кв.м в літ. «А-3», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Заборонено ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» та ТОВ «МІАСИН» в особі будь-яких органів, посадових осіб, працівників та представників будь-яким чином перешкоджати ОСОБА_1, його представникам, а також орендарям нежитлових приміщень у здійсненні володіння та користування нежитловими приміщеннями 1-го поверху №1-:-9,загальною площею 135,8кв.м; 2-го поверху № 4-1-:4-16,3-го поверху №5-1-:-5-18,XVII,XVIII загальною площею 498,6кв.м. в літ. «А- 3», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ТОВ «МІАСИН» просить ухвалу суду скасувати.

Зазначає, що на теперішній час існує рішення апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2017 року, яким скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року та відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору про надання фінансових послуг факторингу №01/22.01.2015 від 22 січня 2015року.

24 червня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» на підставі іпотечного договору від 28 грудня 2007 року набуло право власності на зазначені нежитлові приміщення, а 30 червня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу відчужило ці приміщення ТОВ «МІАСИН».

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із виділених матеріалів справи, ОСОБА_1 заявлені вимоги про визнання недійсним одностороннього правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння, та скасування запису про його державну реєстрацію за ТОВ «МІАСИН» нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-9, загальною площею 135,8кв.м; 2-го поверху № 4-1-:4-16, 3-го поверху № 5-1-:-5-18, XVII, XVIII загальною площею 498,6кв.м в літ. «А-3», розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

З ксерокопії рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 червня 2017 року, яке не набрало законної сили, вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання фінансових послуг факторингу та договору про відступлення прав за іпотечним договором, укладеного між ПАТ «Комерційний Банк Стандарт» та ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» задоволено.

Отже, існує спір з приводу нерухомого майна.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, станом на 04.07.2017року власником спірних нежитлових приміщень є відповідач - ТОВ «МІАСИН».

Оскільки предметом спору є спірне нерухоме майно, і застосування такого засобу забезпечення позову як заборона його відчуження унеможливить його відчуження на період розгляду справи по суті, колегія вважає можливим забезпечити позов шляхом заборони його відчуження.

Що стосується заборони ТОВ «Фінансова компанія «ФАКТОРИНГ ПРО» та ТОВ «МІАСИН» в особі будь-яких органів, посадових осіб, працівників та представників будь-яким чином перешкоджати позивачу, його представникам, а також орендарям у здійсненні володіння та користування спірними нежитловими приміщеннями, то такий захід не є спів мірним з заявленими позовними вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідальності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

За таких обставин, оскаржувана ухвала як така, що не відповідає вимогам закону підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали - про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.2, 312ч.1п.2, 313, 314ч.1п.6, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «МІАСИН»- задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 липня 2017 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити відчуження нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-9,загальною площею 135,8 кв.м.; 2-го поверху № 4-1-:4-16,3-го поверху №5-1-:-5- 18,XVII,XVIII загальною площею 498,6 кв.м. в літ. «А-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: