Справа №483/97/17 08.08.2017 080817 08.08.2017
Провадження №22-ц/784/1619/17 Головуючий по першій інстанції Куцаров В.І. Категорія 50 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Шагай О.А.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання,

в с т а н о в и л а :

У січня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4, шлюб між якими розірвано 13 вересня 1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати померла. Після її смерті позивач проживає та перебуває на утриманні бабусі та дідуся.

На даний час вона є студенткою другого курсу Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського та навчається за контрактом на денному відділенні.

Між тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання на час навчання не надає.

Посилаючись на те, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, працює та отримує дохід, непрацездатних осіб на його утриманні немає, отже може надавати їй матеріальну допомогу на час навчання, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на час її навчання до 30 червня 2019 року до досягнення нею 23 річного віку у розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня її повноліття.

Заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у розмірі ? частки з усіх видів заробітку( доходу) щомісячно починаючи з 24 січня 2017 року і до закінчення навчання 30 червня 2019 року, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на те, що судом не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяння повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення суду, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, вірно виходив із того, що в зв'язку з навчанням повнолітньої дочки, яка потребує матеріальної допомоги, відповідач ОСОБА_4, має можливість надавати таку допомогу та з урахуванням його матеріального стану суд визначив, що розмір аліментів має становити 1/4 частину від всіх видів його заробітку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Крім того, згідно із ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними такої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13 серпня 1998 року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( прізвище «ОСОБА_5» змінено на «ОСОБА_5» відповідно до свідоцтва про зміну імені від 05 березня 2014 року) ( а.с.4,6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_6 померла ( а.с.5).

Позивач з цього часу і до свого повноліття та на теперішній час проживала та проживає разом з дідусем та бабусею по материнській лінії.

Відповідно до довідки Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського, ОСОБА_5 є студенткою 2 курсу, факультету економіки та навчається на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Навчається за контрактом, стипендію не отримує.

Тобто, ОСОБА_5 має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років, а обов'язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на батька, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 є пенсіонером МНС України. З 30 вересня 2015 року йому призначено довічно пенсію за вислугу років. Її розмір ( на дату призначення) становить 2162 грн.09 коп. Крім того, відповідач не заперечує, що він працює та отримує заробітну плату, інших утриманців - неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, які потребують його матеріального утримання не має.

З врахуванням викладеного у ОСОБА_4 є можливість надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання, яка такій, що продовжує навчання.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 навчається на платній формі у м. Миколаєві, тобто не за місцем постійного проживання, яким є м. Очаків Миколаївської області, за відсутністю у неї самостійних джерел доходу, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання від відповідача, який лишився одним із батьків, та враховуючи те, що відповідач працює, отримує заробітну плату, пенсію, не має інших утриманців, не є інвалідом чи тяжкохворою людиною, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що відповідач має реальну можливість надавати донці допомогу у розмірі заявлених позовних вимог, оскільки такий розмір буде становити лише 1/4 частину його доходу.

Доводи апелянта про те, що за його заявою із пенсії та заробітної плати стягуються аліменти на час навчання позивача у розмірі 25% не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами згідно ст.ст.58,59 ЦПК України. А посилання на рішення суду апеляційної інстанції Миколаївської області від 09 лютого 2016 року стосовно того, що ОСОБА_5 не бажає отримувати матеріальну допомогу, оскільки не отримує кошти, які ним направляються через відділення зв'язку не заслуговують на увагу, оскільки стосується обставин, які досліджувалися судом під час розгляду справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та сплати ним аліментів до досягнення нею повноліття.

Надані апелянтом на підтвердження доводів надання матеріальної допомоги дві квитанції ( арк.30) не є належними доказами при вирішенні даного спору оскільки, одна свідчить про перерахування коштів у листопаді 2015 року, тобто коли позивач була ще неповнолітньою, а іншу взагалі не можливо ідентифікувати ні за отримувачем, ні за часом відправлення, ні за призначенням платежу.

В силу ч.3 ст.199 СК України позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, а відтак твердження апеляційної скарги про те, що відповідач спілкується з дочкою, не відмовляється від виконання своїх батьківських обов'язків, дарує їй подарунки, спільно відпочиває не є тими обставини, які б позбавили її права на таке звернення.

Відповідно до ч.2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Належних та допустимих доказів того, що позивачка з часу досягнення повноліття стала працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів відповідач до суду не надав. Доказування в силу ч.4 ст.60 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно установлені фактичні обставини справи, на підставі яких зроблені обґрунтовані висновки по суті позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять правових підстав для скасування або зміни рішення суду.

З врахуванням викладеного апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова