Провадження №4-с/489/52/17
УХВАЛА

іменем України

17 серпня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,

встановив:

Заявник оскаржив дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо винесення нею повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання в звязку із тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, однак державним виконавцем не враховано положення ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за якими заявник як державний орган звільняється від сплати авансового внеску.

07 червня 2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист у справі №2/489/497/2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором від 27.06.2008 року №56.1/АА-00011.08.2, заборгованість за кредитом 17992,29 дол. США, прострочену заборгованість по відсоткам 1391,58 дол. США, пеню 37188,33 дол. США, всього 56572,20 дол. США, що еквівалентно 452181 грн. 59 коп., 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 190,98 дол. США, що еквівалентно 1526 грн. 50 коп., судовий збір в розмірі 4061 грн. 03 коп.

Повідомленням державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 від 21.06.2017 року виконавчий лист №2/489/497, виданий 07.06.2013 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, повернутий стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Заявник посилається на те, що він є державним органом і на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» звільнений від сплати авансового внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. За змістом абз. 8 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення до органів державної виконавчої служби, крім інших, від сплати авансового внеску також звільняються державні органи.

Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади це ланка (елемент) механізму держави, що бере участь у виконанні функцій держави й наділений при цьому владними повноваженнями.

Згідно із ч. 1 ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Частиною 1 статті 152 Цивільного кодексу України встановлено, що акціонерне товариство господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

За змістом ч. 6 цієї статті, акціонерні товариства за типом поділяються на публічні товариства та приватні товариства. Особливості правового статусу публічних та приватних акціонерних товариств встановлюються законом.

Аналогічні положення передбаченні ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства».

У відповідності з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про акціонерні товариства», акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства.

Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» є господарським товариством, створений у формі акціонерного товариства та за типом акціонерного товариства є публічним.

Враховуючи те, що публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» не є державним органом, а є господарським товариством, відсутні підстави для звільнення заявника від сплати авансового внеску за ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки викладені у скарзі твердження заявника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а дії державного виконавця вчинені відповідно до закону, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 387 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя