У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,
Карпенко С.О., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Національного авіаційного університету, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного авіаційного університету Харченко Володимир Петрович, про поновлення на роботі, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що наказом ректора Національного авіаційного університету (далі - НАУ) від 24 жовтня 2014 року № 622/к його переведено з посади проректора з навчальної роботи на посаду проректора з науково-педагогічної роботи за строковим трудовим договором.

Наказом в.о. ректора ОСОБА_7. від 20 серпня 2015 року № 2 скасовано наказ ректора НАУ від 24 жовтня 2014 року у частині переведення позивача з посади проректора з навчальної роботи на посаду проректора з науково-педагогічної роботи за строковим трудовим договором з 23 жовтня 2014 року по 22 жовтня 2019 року. Звільнено ОСОБА_6 з посади проректора з науково-педагогічної роботи на підставі ст. ст. 7, 21 КЗпП України у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу.

Проте, наказом в.о. ректора НАУ ОСОБА_7. від 05 листопада 2015 року № 966/к скасовано наказ від 20 серпня 2015 року № 2 та поновлено позивача на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та відновлено дію контракту з 06 листопада 2015 року.

06 листопада 2015 року в.о. ректора НАУ Харченко В.П. видав наказ № 962/к, відповідно до якого скасовано повністю всі накази в.о. ректора ОСОБА_7., які були ним підписані від імені керівника НАУ 05 листопада 2015 року. Вважав, що наказ від 06 листопада 2015 року № 962/к є незаконним, а його звільнення здійснено з порушенням норм чинного трудового законодавства та статуту університету.

Просив визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора НАУ Харченка В.П. від 06 листопада 2015 року № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора НАУ ОСОБА_7.», у частині скасування наказу від 05 листопада 2015 року № 966/к, яким було скасовано наказ в.о. ректора НАУ ОСОБА_7. від 20 серпня 2015 року № 2 про звільнення його з посади проректора НАУ з науково-педагогічної роботи та поновлено його на посаді проректора НАУ з науково-педагогічної роботи; поновити його на раніше займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи НАУ та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 листопада 2015 року до моменту ухвалення рішення у справі.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ в.о. ректора НАУ Харченка В.П. від 06 листопада 2015 року № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора НАУ ОСОБА_7.» у частині скасування наказу від 05 листопада 2015 року № 966/к, яким було скасовано наказ в.о. ректора НАУ ОСОБА_7. від 20 серпня 2015 року № 2 про звільнення ОСОБА_6 з посади проректора НАУ з науково-педагогічної роботи та поновлено ОСОБА_6 на посаді проректора НАУ з науково-педагогічної роботи. Стягнуто з НАУ на користь ОСОБА_6 124 970 грн 60 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2015 року по 29 лютого 2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, апеляційний суд керувався тим, що станом на 06 листопада 2015 року Харченко В.П. мав повноваження на видачу наказу від 06 листопада 2015 року № 962/к. Крім того, наказ від 06 листопада 2015 року № 962/к не є наказом про звільнення позивача з роботи, а тому висновки суду першої інстанції про те, що цим наказом порушено право позивача на працю, є помилковими.

Із такими висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги судом не дотримано.

Судами встановлено, що 23 жовтня 2014 року ОСОБА_6 написав заяву про переведення його на посаду проректора з науково-педагогічної роботи на строк з 23 жовтня 2014 року до 22 жовтня 2019 року на умовах контакту.

24 жовтня 2014 року НАУ в особі ректора університету КуликаМ.С. та ОСОБА_6 уклали контракт № 13к, згідно з умовами якого останній прийнятий на посаду проректора з науково-педагогічної роботи на строк з 23 жовтня 2014 року до 22 жовтня 2019 року.

Відповідно до наказу в.о. ректора НАУ ОСОБА_7. від 20 серпня 2015 року № 2 наказ ректора НАУ від 24 жовтня 2014 року № 622/к з особового складу у частині переведення ОСОБА_6 з посади проректора з навчальної роботи на посаду проректора з науково-педагогічної роботи за строковим трудовим договором з 23 жовтня 2014 року до 22 жовтня 2019 року скасовано, звільнено ОСОБА_6 з посади проректора з науково-педагогічної роботи з 20 серпня 2015 року на підставі ст. ст. 7, 21 КЗпП України у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу та зобов'язано здійснити розрахунок та видати трудову книжку ОСОБА_6 відповідно до ст. 47 КЗпП.

Наказом в.о. ректора НАУ ОСОБА_7. від 05 листопада 2015 року № 966/к скасовано наказ в. о. ректора від 20 серпня 2015 року № 2, поновлено ОСОБА_6. на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та відновлено дію контракту з 06 листопада 2015 року з посадовим окладом 4 191 грн на місяць, 24 т.р., встановлено доплату до посадового окладу за науковий ступінь у розмірі 15 % та доплату до посадового окладу за вчене звання у розмірі 25 %.

Наказом в.о. ректора НАУ Харченка В. від 06 листопада 2015 року № 962/к скасовано повністю всі накази від 05 листопада 2015 року, підписані в. о. ректора ОСОБА_7. від імені керівника НАУ, у зв'язку зі звільненням його з 05 листопада 2015 року від виконання обов'язків ректора НАУ на підставі наказу Міністерства освіти і науки України № 560-к.

Відповідно до ч. 1 ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 № 110, визначено, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем.

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 560-к ОСОБА_7. звільнений від виконання обов'язків ректора НАУ з 05 листопада 2015 року.

Таким чином, останнім робочим день ОСОБА_7. є 05 листопада 2015 року і протягом 05 листопада 2015 року ОСОБА_7. виконував обов'язки ректора НАУ, а тому мав повноваження приймати будь-які рішення, які стосувалися діяльності НАУ, зокрема виносити накази, що врахував суд першої інстанції при ухваленні рішення.

У зв'язку з цим суд першої інстанції зробив висновок, що наказ від 05 листопада 2015 року № 966/к є законним та виданий ОСОБА_7. у межах наданих йому повноважень, однак апеляційний суд на вказану обставину уваги не звернув.

Крім того, вважаючи, що наказ в. о. ректора НАУ Харченка В.П. від 06 листопада 2015 року № 962/к, яким скасовано наказ від 05 листопада 2015 року № 966/к, не може вважатися таким, що порушує право позивача на працю, оскільки не містить посилань на звільнення ОСОБА_6, апеляційний суд не врахував, що у зв'язку зі скасуванням наказу в. о. ректора НАУ Харченка В.П. від 06 листопада 2015 року № 962/к залишається чинним наказ від 05 листопада 2015 року № 966/к, яким ОСОБА_6. поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та відновлено дію контракту з 06 листопада 2015 року, тобто яким захищено порушене право позивача на працю.

Висновок апеляційного суду про неможливість оскарження у встановленому законом порядку наказу в. о. ректора НАУ Харченка В.П. від 06 листопада 2015 року № 962/к суперечить ч. ч. 1−4 ЦПК України, а також вимогам ст. 11 ЦПК України, згідно з ч. 2 якої особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не встановлено фактичних обставин, тому рішення апеляційного суду належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня
С.О. Карпенко
Л.М. Мазур
О.М. Ситнік