Справа № 352/1325/17
Провадження 2-о/352/55/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

19 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинського Р.Р., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, заінтересовані особи Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення юридичного факту, що їх вимушене переселення у вересні 2014 року з окупованої території м.Луганськ Луганської області України відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2-ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулись до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що їх вимушене переселення у вересні 2014 року з окупованої території Луганської області України відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України. Свої вимоги вони мотивують тим, що вони проживали в м.Луганськ за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 має на праві спільної часткової власності кімнати 451-458 у гуртожитку у м.Луганськ вул.Совєтская, буд. 92-А, блок 23, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 13.10.2011 року № 3166156.

До вимушеного переселення з окупованої частини території Луганської області ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною.

У вересня 2014 року ОСОБА_1 разом із малолітньою дитиною ОСОБА_2 були вимушені переміститись з місця їхнього постійного проживання на тимчасово окупованій території Луганської області до с.Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області, де і проживають по даний час, а отже дана адреса являється їхнім фактичним місцем проживання, про що свідчать довідки про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 31.08.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» з наступними змінами і доповненнями було затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, додаток до якого визначає форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Однак, дана форма не передбачає внесення відомостей про конкретну причину (підставу), яка змусила залишити або покинути своє місце проживання внутрішньо переміщену особу (ч. 1 ст. ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-УІІ).

Тобто, отримані заявниками довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб 31.08.2016 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, які видані Управлінням праці та соціального захисту населення на ім»я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчують лише факт їхнього вимушеного переселення з м.Луганськ до с.Клузів Тисменицького району Івано-Франківської області і не містить в собі зазначення причини такого переселення, оскільки даний орган не має таких повноважень.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-VII не визначено порядку підтвердження і встановлення факту наявності збройного конфлікту та/або тимчасової окупації території України, та не виключає можливості звернення внутрішньо переміщеної особи до суду для встановлення конкретної причини внутрішнього переміщення.

Звернення ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 в порядку окремого провадження до суду із заявою про встановлення юридичного факту того, що вимушене переселення з окупованої території Луганської області, Україна, відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України, обумовлено тим, що вони, як заявники, мають на меті визначити свій статус як осіб, які перебувають під захистом Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (жертви - потерпілого від міжнародного збройного конфлікту), що обумовлює виникнення прав та обовязків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту вимушеного переселення з окупованої території через збройну агресію Російської Федерації ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 посилаються на те, що від встановлення даного факту залежить виникнення їх права на отримання справедливої компенсації з держави - агресора - Російської Федерації

Ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що дану заяву слід залишити без розгляду з таких підстав.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.256 ЦПК України)

Як роз'яснено в п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту вимушеного переселення з окупованої території через збройну агресію Російської Федерації ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 посилаються на те, що від встановлення даного факту залежить виникнення їх права на отримання справедливої компенсації з держави - агресора - Російської Федерації, тобто на відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином встановлення даного юридичного факту заявники повязують з наступним вирішенням спору про право, а саме на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, де відповідачем має виступати Російська Федерація, тому заявникам належить звернутись до суду з відповідною заявою в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.256, 293 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, яка діє від власного імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, заінтересовані особи Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення юридичного факту, що їх вимушене переселення у вересні 2014 року з окупованої території м.Луганськ Луганської області України відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 336 грн. 80 коп. згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк», № квитанції 0.0.804745359.1 від 13.07.2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом пяти днів з дня її проголошення через Тисменицький районний суд. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р.Р.Струтинський