Справа № 4-с/331/27/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представника

заінтересованої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи : ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів України, ФОП ОСОБА_3, на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді знаходиться справа за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи : ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів України, ФОП ОСОБА_3, на дії державного виконавця.

Статтею 157 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п»ятнадцять днів.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

З матеріалів справи вбачається, що на протязі розгляду справи заявник та його повноважний представник неодноразово не зявлялися у судові засідання, а саме: 11 липня 2017 р. 14 годин 30 хвилин, 26 липня 2017 р. 15 годин 00 хвилин.

Так, в судове засідання, призначене на 11 липня 2017 р., заявник та його повноважний представник ОСОБА_4, кожен в окремості, не зявилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи письмова розписка про отримання судової повістки 16 червня 2017 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя особисто представником заявника ОСОБА_4 (а.с. 35)

Надалі, в судове засідання, призначене на 26 липня 2017 р., заявник та його повноважний представник ОСОБА_4, кожен в окремості, не зявилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявні в матеріалах справи письмові докази.

Проте, 21 липня 2017 року представник заявника ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що з 24 липня 2017 року по 26 липня 2017 року (включно) він буде знаходитися на стаціонарному лікуванні у 9-й міській лікарні. Будь-яких письмових доказів щодо зазначеної обставини до заяви не долучив.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається службовій особі, яка розписується про одержання повістки, у разі, якщо сторона у справі є юридичною особою. Розписки про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

Таким чином, в силу ч.2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що представник заявника повторно не зявився до суду без поважних причин.

Представник Олександрівського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд залишити скаргу без розгляду у звязку з повторною неявкою в судове засідання заявника та його представника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений представник позивача або позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обовязки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню заявником та його повноважним представником своїх прав, останнійне виконали покладені на них процесуальні обовязки та двічі поспіль у судове засідання не зявилися.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявка сторони заявника у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

У звязку з тим, що в матеріалах справи відсутня заява заявника або його повноважного представника про розгляд справи за їх відсутності, суд вбачає законні підстави для залишення скарги ОСОБА_2 без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти ОСОБА_1» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення скарги без розгляду у відповідності до ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ч.2 ст. 77, ч.3 ст.169, п.3 ч.1, ч.1 ст. 207 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи : ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ, Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів України, ФОП ОСОБА_3, на дії державного виконавця, залишити без розгляду.

Розяснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення скаргу без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

26.07.2017