15.08.2017 Справа № 337/2545/17
Провадження № 2/337/1239/2017
15 серпня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Бондаренко І.В.
з участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного Товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку,-
До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Командитного Товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Позов обґрунтовано тим, що позивач працювала в КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і компанія» на посаді старшого комірника.
06 червня 2017 року трудові відносини з відповідачем припинені на підставі наказу №39 від 06 червня 2017 року за власним бажанням, в звязку із невиконанням роботодавцем законодавства про працю, тобто за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
На час звільнення КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури «вакатов і Компанія» розрахунок по заробітній платі не зробив.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності з ухваленням заочного рішення.
Представник відповідача в судові засідання двічі не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, заперечень до позову не надав. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно 06.06.2017 року позивачка була звільнена наказом №39 від 06.06.2017 року за власним бажанням в звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю згідно зі ст.. 38 ч. 3 КЗпП України.
Згідно ст.. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ст.. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст.. 24 ЗУ «Про оплату праці».
Відповідно до ст.. 94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.
Судом встановлено, що мали місце трудові правовідносини між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і Компанія», тому обов»язок провести розрахунок та виплати заборгованості із зароботіної плати має бути покладена на цього відповідача.
Згідно зі ст.. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Відповідно до довідки про середній заробіток № 683 від 06.07.2017 року середньоденний заробіток становить 161,15 грн.
Час затримки виплати розрахунку становить 48 днів.
Середній заробіток за затримку виплати розрахунку складає 161,15 грн. х 48 днів = 7735,20 грн.
Відповідно до ст.. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст.ст. 38, 39 цього Кодексу) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 п.2 від 08.02.1995 року для розрахунку вихідної допомоги враховуються виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню, згідно довідки №683 від 06.07.2017р. квітень+травень 2017р. = 322,29/2=161,15 грн. х 3 = 483,45 грн.
Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача КТ «Запорізький завод високовольтної апаратури «Вакатов і Компанія» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.. 43 Конституції України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-213, 224-233 ЦПК України, ст. 44, 94, 115, 116. 117, 233. 237-1 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», суд, -
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 10-ти днів з дня оголошення рішення через суд першої інстанції, а відповідач на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

Суддя: