Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/232/16-ц
Провадження № 2/674/29/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

треті особи : ПрАТ « СК ПЗУ Україна м.Київ,

Приватне акціонерне товариство

«Страхова група « ТАС»м.Київ

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

завданої джерелом підвищеної небезпеки

(ціна позову 161294,97 грн.)

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2016 року позивачка, ОСОБА_3, звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до ОСОБА_4, треті особи: ПрАТ «СК ПЗУ Україна м.Київ, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» м.Київ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (ціна позову 161294,97 грн.).

На обґрунтування позову зазначила, що 26 грудня 2015 року, близько 12 год. 30 хв., відповідач, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи легковим автомобілем НОМЕР_1, на 275 км + 600 м дороги сполученням Житомир Чернівці, неподалік с.Гуменці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, не врахував дорожніх умов, мокрого стану проїжджої частини, не обрав в установлених межах безпечної швидкості та безпечної дистанції, внаслідок чого втратив контроль над рухом транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався попереду в попутному напряму.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачка отримала тілесні ушкодження у вигляді садини в лобній ділянці голови, забою грудної клітини.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129від 26.12.2015 року.

Постановою Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від30.12.2015 року кримінальне провадження №0001129 на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, було закрите, в зв'язку з тим, що водієм та пасажирами отримані тілесні ушкодження, що відносяться до легких, а відповідно до диспозиції ст. 286 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність настає лише за порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому в діях ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, а в його діях вбачаються лише ознаки адміністративного правопорушення (копія постанови додається).

18.01.2016 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області у справі проадміністративне правопорушення №3/674/41/16, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою 32445, Хмельницька область, Дунаєвецький район, с.Шатава, вул. Гагаріна, буд.3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджує йогонеправомірність дій, що завдали шкоди майну позивача, причинний звязок між ними та завданням шкоди автомобілю позивача.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди легковому автомобілю НОМЕР_3, що належить позивачу, завдані технічні пошкодження.

За ч.І ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 на праві власності володіє автомобілем НОМЕР_1, що підтверджується технічним паспортом, саме ОСОБА_4 в силу п.2 ст.1187 ЦК України повинен відшкодувати шкоду завдану належним йому транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як власника легкового автомобіля НОМЕР_1, застрахована в ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» (копія Полісу №АІ/4605915) на суму 50 000,00 грн.

ПАТ «Страхова компанія « ТАС» на підставі договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AZ 161985 від 28.07.2015 року перерахувало позивачу 25000 грн. страхового відшкодування.

Позивач, будучи застрахованою у страховій компанії ПрАТ «СК ПЗУ Україна» за договором комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ.004744 від 24.12.2015 р. отримала 17.01.2016 р. суму страхового відшкодування в розмірі 49500 грн., оскільки було утримано 500 грн. франшизи.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» сплатило позивачу 500 грн. страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачу становить 75000 грн.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з викладеним у пунктах 1, 2 підпунктів 8, 9 ст.16 ЦКУ, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно висновку експерта № 026/07/2016, складеного 08.02.2017року, встановлено, що: вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 в цінах на дату ДТП, а саме - 26.11.2015 року становить 180 021,95 грн. Величина втрати товарної цінності автомобіля НОМЕР_4 станом на 26.12.2015 року становить 15936,53 грн.

Відповідно до п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна 142/5/2092 від 24.11.2003 року : «вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (С) та величини втрати товарного вигляду...».

Отже, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_4 станом на 26.12.2015 року - становить 195 958.48 грн., що й підтверджується висновком експерта № 026/07/2016 складеного 08.02.2017року.

Відповідно до п. 14. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.»

Така позиція Вищого спеціалізованого суду України підтверджується ст. 1192 ЦК України, де зазначено, що: «З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.».

Слід зазначити, що автомобіль НОМЕР_4 - іноземного виробництва при розрахунку цін на запасні частини та матеріали експертом був застосований курс іноземної валюти (евро) по відношенню до української гривні станом на 26.12.2015р. - дату дорожньо-транспортної пригоди, що зазначено у розрахунку вартості відновлювального ремонту доданого до Висновку .

Висновком експерта, а саме: визначено наступну вартість відновлювального ремонту станом на 26.12.2015 року 180021.95 грн., з яких згідно формули:

1. Вартість запасних частин - 155433,75 грн. (калькуляція відновлювального ремонту арк. 4), з яких запасні частини 152386.03 грн. (калькуляція відновлювального ремонту арк. 4, експертиза - абз. З арк. 29), та малоцінні деталі (2%) 3047.72 грн. (качькуляція відновлювачьного ремонту арк. 4. експертиза - абз. 2 арк. 29);

2. Загальна сума фарбування, включаючи матеріали: 10546,20 грн. (калькуляція відновлювального ремонту арк. 4), з яких вартість лакофарбових матеріалів - 5524,30 грн. (калькуляція відновлювального ремонту арк. 4, експертиза - абз. 2 арк. 29), вартість робіт з фарбування - 5022,00 грн. (калькуляція відновлювального ремонту арк. 4. експертиза - абз. 1 арк. 29);

3. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 13808,00 грн. - (калькуляція відновлювального ремонту арк. 4, експертиза - абз. 1 арк. 29);

4. Антикорозійна обробка - 156,00 грн. (експертиза - абз. 1 арк. 29);

5. Вартість матеріалів для антикорозійної обробки - 78,00 грн. (експертиза - абз. 2 арк. 29).

Під час виконання судовим експертом ремонтної калькуляції, використовувалась програма АUDАТЕХ, про що зазначено в самій експертизі. Зазначено програма містить ціни на вартість запасних частин, малоцінних запасних частин та лакофарбових матеріалів в іноземній валюті - євро, і під час складання калькуляції в національній валюті України - гривні, вартість розраховується із врахуванням курсу валют, встановленим Національним банком України на дату розрахунку.

Виходячи з вищенаведеного, вважає, що вартість запасних частин (152386,03 грн.), малоцінних запасних частин (3047.72 грн.) та лакофарбових матеріалів (5524,30 грн.) загальна вартість 160958. 05 грн. підлягають перерахунку на дату виконання ремонтних робіт, а саме на 22.02.2016 року.

Так, у висновку експерта був застосований курс євро по відношенню до української гривні станом на 26.12.2015 року та складав 25,1392 гривні до 1 євро, тобто вартість запасних частин, малоцінних запасних частин та лакофарбових матеріалів становила 6402,67 євро.

Станом на 22.02.2016р. - дату закінчення виконання ремонтних робіт - курс євро по відношенню до української гривні становить - 29,1271 гривні до 1 євро.

Отже, вартість запасних частин, малоцінних запасних частин та лакофарбових матеріалів станом на 22.02.2016 року складає:

6402,67*29.1271 = 190794,44 грн. , а тому розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП позивачу, станом на 27.06.2017р. складає 190794,44 (вартість запасних частин, малоцінних запасних частин та лакофарбових матеріалів станом на 22.02.2016) + 15936,53 (втрата товарної вартості) + 13808,00 (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 5022,00 (вартість робіт з фарбування) + 156,00 (антикорозійна обробка) + 78,00 грн. (вартість матеріалів для антикорозійної обробки = 225794.97 грн.

Різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодування становить 150794,97 грн.

Вважає , що судом на відшкодування завданих внаслідок ДТП збитків, на користь позивача не може бути стягнуто вартість виконаних ФОП ОСОБА_5 ремонтних робіт та матеріалів, оскільки під час виконання робіт були використані запчастини, що були в користуванні, а коефіцієнт фізичного зносу автомобіля згідно даних експертизи приймається таким, що дорівнює нулю. Крім того, на дослідження експертизи не було поставлено питання, чи виконав ФОП ОСОБА_5 весь обсяг відновлювальних ремонтних робіт, що необхідні для приведення автомобіля, в працездатний стан відповідно до нормативних вимог та обсягу пошкоджень.

В зв'язку із неналежними діями відповідача, враховуючи збільшення курсу долара США до гривні, розмір завданих позивачу майнових збитків становить:

Збитки, втрати у звязку з пошкодженням речі, на суму - 190794,44 грн. (сто дев'яносто тисяч сімсот девяносто чотири гривні 44 копійки).

Витрати в розмірі 500.00 грн., понесені позивачем на перевезення пошкодженого автомобіля із с. Гуменці Хмельницікої обл. з місця ДТП до м. Кам'янець-Подільський Хмельницької області, вул.Пархоменка. буд. 1 (СТО ФОП ОСОБА_5), із залученням ФОП ОСОБА_6, про що свідчить Акт виконаних робіт №271215 від 27.12.2015 року'.

Загальна сума майнового збитку позивача з врахуванням отриманих від страхових компаній страхових виплат становить - 151294,97 гри. (сто пятдесят одна тисяча двісті девяносто чотири гривні 97копійки).

Крім заподіяної майнової шкоди, позивачу, внаслідок порушення її прав, завдана моральна шкода, яка полягає у завданні душевних страждань, в зв'язку із пошкодженням її автомобіля, завданням їй та її доньці легких тілесних ушкоджень, порушенням планів щодо відпустки, позбавлення можливості пересуватись на автомобілі, який використовувався в роботі, а також відмовою відповідача добровільно відшкодувати завдану майнову шкоду, який зокрема не тільки не вчинив жодної дії усунення завданої шкоди, але й жодного разу не зателефонував поцікавитись станом здоров'я ні останньої, ні її дочки. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 10 000 грн.

В судовому засіданні представник позивачки до довіреності ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі , просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково в частині відшкодування позивачці втрати товарної вартості автомобіля та вартості проведених ремонтних робіт ФОП ОСОБА_5 та відповідно до висновку експертизи, моральну шкоди визнає в розмірі 2000-3000 грн., в решті вимог просив відмовити, оскільки вимоги позивача нічим не обгрунтовані.

Представник третьої особи: ПрАТ «СК ПЗУ Україна» в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та заперечення в якому зазначив, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами транспортного засобу та багажу, що ним перевозяться №RZ.004744 (далі-Договір страхування), за яким був застрахований транспортний засіб «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер АА 5992 MB.

29 грудня 2015року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний реєстраційний номер НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_4 та за участю транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний страційний номер АА 5992 MB, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок якої пошкоджено транспортні засоби. Відповідно до Постанови Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року по справі №674/50/16-ц винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 26.12.2015 року визнано ОСОБА_4 Тобто вина ОСОБА_3 була відсутня, у зв'язку з чим в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" виник обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування №RZ.004744. На підставі Звіту №PZU/2887/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 04.01.2016 року складено страховий акт № UA 015/L01/01 від 14.01.2016 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 49 500,00 грн.Таким чином, враховуючи вищевикладене, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заперечує проти всіх заявлених позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» в судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про день і час проведення судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 26 грудня 2015 року, близько 12 год. 30 хв., відповідач, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи легковим автомобілем НОМЕР_1, на 275 км + 600м дороги сполученням Житомир - Чернівці, неподалік с. Гуменці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, не врахував дорожніх умов, мокрого стану проїжджої частини, не обрав в установлених межах безпечної швидкості та безпечної дистанції, внаслідок чого втратив контроль над рухом транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався попереду в попутному напряму під керуванням позивачки ОСОБА_3.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачка, пасажири, які знаходились в її автомобілі, відповідач отримали легкі тілесні ушкодження.

Постановою Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від30.12.2015 рокукримінальне провадження №0001129 на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, було закрите, в зв'язку з тим, що водієм та пасажирами отримані тілесні ушкодження, що відносяться до легких, а відповідно до диспозиції ст. 286 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність настає лише за порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому в діях ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, а в його діях вбачаються лише ознаки адміністративного правопорушення (т.1 а.с.244- 266).

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18.01.2016 р. у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( т.1 а.с.10).

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на підставі договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AZ 161985 від 28.07.2015 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду завдану майну - 50000 грн., розмір франшизи нуль (т.1 а.с.92-93).

Страховою компанією ПАТ «Страхова компанія «ТАС» 26.04.2016 року було виплачено позивачці страхове відшкодування у розмірі 25000 грн. (т.1а.с.85 - 87).

Крім того встановлено, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами транспортного засобу та багажу, що ним перевозяться №RZ.004744 (далі-Договір страхування), за яким був застрахований транспортний засіб «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер АА 5992 MB.

На підставі Звіту №PZU/2887/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 04.01.2016 року складено страховий акт №UA 015/L01/01 від 14.01.2016 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 49 500,00 грн. ( т.1 а.с.120-123).

28.03.2016 року позивачка додатково отримала 500 грн. франшизи з ПАТ «Страхова компанія « ТАС».

Розмір страхового відшкодування ,виплаченого позивачу, становить 75000 грн.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В силу ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_3 22 лютого 2016 року проведено кузовний ремонт автомобіля ФОП ОСОБА_5 в м.Камянець-Подільському і загальна вартість виконаних робіт (11600 грн.) запчастин, матеріалів по ремонту (123696 грн.), а всього становить 147296 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №2202-2 від 22.02.2016р. (т.1 а.с.153-154). Замовник до виконаних ремонтно- відновлювальних робіт претензій не мала.

Відповідно до п. 14. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.»

Суд враховує правову позицію, висловлену Верховним судом України 16.12.2015 року у справі за № 6-760цс15, в якій зазначається, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, пунктів 2.4 та 8.3 ОСОБА_7 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до висновку експерта № 026/07/2016 від 08.02.2017 року, проведеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_7 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6, 2012 року випуску необхідного для усунення його пошкоджень і приведення в працездатний стан на момент його пошкодження в цінах на дату ДТП -26.12.2015року становить 180021,95 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля становить 15936,53 грн., а всього вартість матеріального збитку буде становити 195958,48 грн.

Згідно ст.ст. 57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи оцінка вартості матеріального збитку проведена експертом автотоварознавцем ОСОБА_7, який є суб'єктом оціночної діяльності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів від 06.02.2013р.,свідоцтвом №437 Міністерства юстиції України, де зазначено що ОСОБА_7 присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 - визначення вартості транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Наданий відповідачем висновок експерта має відповідні посилання на використану літературу та норми чинного законодавства, які використовувались для проведення оцінки, перелік пошкоджень, які були заподіяні внаслідок ДТП, вартість матеріального збитку за відповідною формулою.

Відповідно до загальних правил оцінки доказів, передбачених ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши проведений експертом висновок, суд вважає, що даним висновком підтверджується розмір реальних матеріальних збитків, спричинених позивачу, а тому він є належним та допустимим доказом.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що судовим експертом під час виконання ремонтної калькуляції, де використовувалась програма АUDАТЕХ визначено вартість запасних частин (152386,03 грн.) по цінах на дату ДТП 26.12.2015р., що підлягають перерахунку на дату виконання ремонтних робіт, а саме на 22.02.2016 року. У висновку був застосований курс євро по відношенню до української гривні станом на 26.12.2015 року - 25,1392 гривні до 1 євро, а станом на 22.02.2016р. - дату закінчення виконання ремонтних робіт - курс євро по відношенню до української гривні становить - 29,1271 гривні до І євро. Отже, вартість запасних частин, малоцінних запасних частин та лакофарбових матеріалів станом на 22.02.2016 року складає: 6402,67*29.1271 = 190794,44 грн. , а тому розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП позивачу, станом на 27.06.2017р. складає 190794,44 (вартість запасних частин, малоцінних запасних частин та лакофарбових матеріалів станом на 22.02.2016) + 15936,53 (втрата товарної вартості) + 13808,00 (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 5022,00 (вартість робіт з фарбування) + 156,00 (антикорозійна обробка) + 78,00 грн. (вартість матеріалів для антикорозійної обробки = 225794.97 грн. , а тому різниця між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням становить 150794,97 грн., яка підлягає відшкодуванню.

Позивачем та її представником не надано на підтвердження зазначеного належних та допустимих в розумінні ст. ст. 58-59 ЦЙПК України доказів, а тому в задоволенні даних вимог суд не вбачає підстав .

Вирішуючи питання про розмір майнової шкоди, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню , в звязку з пошкодженням автомобіля з врахуванням виплаченого страхового відшкодування становить 120958,48 грн., а також 500 грн. витрат на перевезення пошкодженого автомобіля із с.Гуменці Хмельницької області до м.Камянець Подільського, а всього 121 458,48 грн..

Віднесення витрат вартість банківських послуг за сплату судового збору в розмірі 31,71 грн. до збитків є помилковим, оскільки справа не містить об'єктивних даних про те, що між цими витратами та ДТП існує безпосередній причинний зв'язок, і вони були дійсно необхідними для відновлення позивачем свого порушеного права.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, суд об»єктивно повинен встановити дійсні обставини справи, дотриматися вимог закону та п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року, №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд, враховуючи глибину та обсяг страждань, яких зазнала позивачка в зв'язку з пошкодженням належного їй автомобіля,що змусило її змінити свій звичайний уклад життя, докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, ремонту транспортного засобу та, з врахуванням засад розумності та справедливості, дійшов висновку визначити суму морального відшкодування у розмірі 5000 грн.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При присудженні позивачу судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено про стягнення матеріальної шкоди на суму 151294,97 грн., а також про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., за що позивач повинна була сплатити 2064,15 грн. (1512,95 + 551,20), а сплачено судовий збір в розмірі 1963,24 грн.. Задоволено позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 121458,48грн., тобто на 80,28 % та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 1963,24 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1765,78 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (інд.номер НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди ,завданої внаслідок дорожньо- траспортної пригоди 121458( сто двадцять одну тисячу чотириста пятдесят вісім ) грн. 48 коп., у відшкодування моральної шкоди 5000 (пять тисяч) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (інд.номер НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1765,78 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук