Справа № 472/420/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2017 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області до відповідача ОСОБА_3, треті особи: Ставківська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, Веселинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2017 року Веселинівська райдержадміністрація звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов обґрунтували тим, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_4 Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року ОСОБА_3 було засуджено до 5 років позбавлення волі. В зв'язку з цим, її малолітнього сина ОСОБА_4 було влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_6, жительки с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області, де він і перебуває до теперішнього часу.

12 травня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_3 була звільнена з місць позбавлення волі. З моменту повернення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі нею не було створено належних умов для проживання та розвитку малолітнього сина, відповідач не вживає заходів щодо матеріального забезпечення дитини, не приділяє уваги вихованню та розвитку дитини, не цікавиться його життям та здоров'ям. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, участі у вихованні та навчанні сина не приймає, веде антигромадський спосіб життя, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Утриманням, вихованням та розвитком дитини займається бабуся ОСОБА_6

В зв'язку з цим, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 та стягнути з відповідача аліменти на користь малолітнього ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав підтримала повністю. В частині стягнення аліментів позовні вимоги змінила. У зв'язку зі змінами в сімейному законодавстві просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень до суду не надала.

Представник третьої особи Веселинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_2 позов підтримала повністю, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Аббасов К.А. в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що малолітній ОСОБА_4 є її онуком, знаходиться під її опікою та проживає разом з нею в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області. ЇЇ донька ОСОБА_3 була засуджена до позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі вона деякий час, приблизно місяць, проживала разом з нею та сином ОСОБА_4 в с. Ставки. Однак потім виїхала в м. Одесу. З того часу відповідач участі у виховані, утримані сина не приймає.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2, виданого 09 листопада 2004 року Луб`янською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. У зв'язку з тим, що відповідач не перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах та відсутністю спільної заяви батьків, відомості про батька в актовий запис про народження ОСОБА_4 були записані зі слів матері, у порядку ч. 1 ст. 135 СК України.

Комісією з питань захисту дітей при Веселинівській районній державній адміністрації зроблено висновки від № 156/22-01-02/07 від 28.03.2017 року та № 368/22-01-02/07 від 31.08.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» 26 квітня 2001 року № 2402-III виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Конвенцією «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Обставини позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, викладені в позовній заяві, під час розгляду справи в суді та ухвалення судового рішення знайшли своє підтвердження.

Згідно встановлених судом обставин, які підтверджені матеріалами справи, відповідач ОСОБА_3 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2008 року була засуджена за ч. 2 ст. 187 КК України до п'яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з випробуванням на три роки. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року покарання з випробуванням відносно ОСОБА_3 було скасовано та останню направлено до місць позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2008 року.

В зв'язку з цим, малолітній син відповідачки ОСОБА_4, розпорядженням голови Веселинівської райдержадміністрації від 11 травня 2012 року № 228-р, набув статусу дитини позбавленої батьківського піклування та з того часу перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації.

Розпорядженням голови Веселинівської райдержадміністрації від 27 грудня 2012 року № 617-р опікуном над малолітнім ОСОБА_4 була призначена його бабуся ОСОБА_6

Згідно довідок Ставківської сільської ради Веселинівського району ОСОБА_4 проживає разом з бабусею в АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2016 року відповідач ОСОБА_3 була звільнена з місць позбавлення волі після чого проживала деякий час біля матері ОСОБА_6 разом з сином ОСОБА_4 в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області.

28 липня 2016 року відповідачка звернулась до служби у справах дітей Веселинівської райдержадміністрації із заявою про повернення її на виховання сина ОСОБА_4. 28 серпня 2016 року комісією з питань захисту прав дітей при райдержадміністрації зроблено висновок про недоцільність повернення малолітнього ОСОБА_4 його матері ОСОБА_3

Згідно довідки Веселинівської селищної ради від 18 травня 2017 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, однак за вказаною адресою не проживає.

Згідно довідки Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 29 червня 2017 року та характеристики від 23 серпня 2017 року ОСОБА_3 на території с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області не проживає з березня 2017 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично проживає в м. Одеса, однак постійного місця проживання там не має.

Постановами Приморського районного суму м. Одеси неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

З того часу як відповідач виїхала до м. Одеси стосунки з сином ОСОБА_4 не підтримує, участі у його вихованні, навчанні та утриманні не приймає. З сином ОСОБА_4 відповідачка не спілкується, не цікавиться його життям та здоров'ям. Малолітній ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні бабусі ОСОБА_6, яка піклується про його матеріальне забезпечення, навчання, фізичний розвиток та здоров'я, жодних дій, які б свідчили про бажання відповідачки повернути сина під свою опіку не здійснила.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ОСОБА_3 з 2016 року по даний час не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_4, виявляє стійке небажання у виконанні батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Протягом зазначеного періоду відповідачка без поважних на те причин не спілкується з сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умови для отримання ним освіти.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачем ОСОБА_3 від виховання дитини. Тому, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4

Відповідно до положень ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Частиною 2 та 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 (дев`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164-167 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ст. ст. 10, 60, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку с. Новоселівка Миколаївського району Миколаївської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: с. Луб`янка Веселинівського району Миколаївської області, батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 (дев`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 13 травня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О.