31 липня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-
Представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просить розірвати договір довічного утримання від 27.05.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який посвідчений нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1869, повернувши сторони в первісний стан.
Позов обґрунтовує наступним.
27.05.2008 року між позивачем з однієї сторони та відповідачем з другої сторони укладений договір довічного утримання.
Згідно з п.1 договору позивач передала у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1 (раніше - Володарського) м. Токмака Запорізької області.
Відповідно до п.4 договору відповідач зобов'язався довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати позивача продуктами харчування, одягом, піклуванням, необхідною позивача смерті відповідач зобов'язався поховати позивача.
Відповідно до п.8 договору, ст.334 ЦК України, відповідач провів державну реєстрацію договору та набув у власність квартиру АДРЕСА_2.
Відповідач не виконує обов'язки, встановлені п.4 договору, а саме не утримує позивача, не забезпечує продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою. Також він не сплачує обов'язкові платежі за житлово-комунальні послуги, які надаються за адресою проживання позивача, що свідчить про те, що він не зберіг у користуванні позивача житло безкоштовно.
Позивач утримує себе самостійно за рахунок отримуваною нею пенсії, сама забезпечує себе харчуванням, одягом. Крім того, позивач за власні кошти несе витрати по утриманню квартири, відчуженої позивачем на користь відповідача, сплачуючи обов'язкові платежі за отримані житлово-комунальні послуги.
Крім зазначеного, відповідач вчиняє стосовно позивача протиправні дії, а саме 29.12.2016 року він спричинив позивачу тілесні ушкодження, що свідчить про те, що він не піклується про позивача.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечення на позов не надав.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила наступне, що ОСОБА_2 є її онуком, у її присутності декілька разів кричав на ОСОБА_1, вимагав від неї гроші на сигарети, вона плакала. Також знає те, що вона з ним уклала договір довічного утримання, щоб він за нею доглядав, але відповідач свої обовязки не виконував.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснив наступне. Позивач доводиться йому тещею, відповідача ОСОБА_2 знає з 2009 року, коли став жити з дружиною, за весь цей час бачив його не більше восьми разів. В січні 2017 він приїхав до тещі жив у неї два тижні, був постійно у нетверезому стані, бив її, останнього разу забрав у неї пенсію і кудись поїхав. З того часу він його більше не бачив, бо Боженко знаходиться у розшуку.
За заявою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір довічного утримання, який посвідчений нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1869.
Згідно з п.1 договору позивач передала у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1 (раніше - Володарського) м. Токмака Запорізької області.
Відповідно до п.4 договору набувач (відповідач по справі) зобов'язався довічно повністю утримувати відчужувача (позивач по справі), забезпечуючи її продуктами харчування, одягом, піклуванням, необхідною допомогою та зберегти у її користування квартиру безкоштовно. Набувач майна зобовязався забезпечити відчужувача житлом шляхом збереження за нею права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі.
На підставі вказаного договору за відповідачем зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (раніше - Володарського) м. Токмака Запорізької області в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19200763 від 17.06.2008 року.
Згідно зі ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.
Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення.
В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що з часу укладення договору довічного утримання відповідач не виконує обов'язки, встановлені п.4 договору, а саме не утримує позивача, не забезпечує продуктами харчування, одягом, необхідною допомогою. Також в супереч умовам договору відповідач не сплачує обов'язкові платежі за житлово-комунальні послуги за адресою: м. Токмак, вул. Василя Вишиваного, 320/2, всі витрати за житлово-комунальні послуги несе позивач самостійно, що підтверджується розрахунковими документами. Дані обставини свідчать, що відповідач не забезпечив позивача житлом шляхом збереження за нею права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі.
Крім зазначеного, відповідач підозрюється у вчинені стосовно позивача протиправних дій, а саме в тому, що 29.12.2016 року він заподіяв позивачу тілесні ушкодження, з приводу чого позивач звернулася до правоохоронних органів, що підтверджується талоном-повідомленням №991 від 29.12.2016 року, повідомленням про початок досудового розслідування від 29.12.2016 року, висновком спеціаліста №58 від 30.12.2016 року. З січня 2017 року відповідач виїхав з м. Токмака, знаходиться у розшуку, що також підтверджується листом Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 16.07.2017 року.
Невиконання відповідачем своїх обовязків за договором довічного утримання також вбачається з показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, в показаннях яких суду не має підстав сумніватися та які не суперечать матеріалам справи.
Відповідно до п. 5 договору довічного утримання цей договір може бути розірвано за угодою сторін, а в разі невиконання його умов однією із сторін та відмови від добровільного розірвання договору однією з сторін у судовому порядку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Частиною 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Таким чином, підставою для розірвання договору довічного утримання є невиконання набувачем взятих на себе договірних обов'язків, як істотне порушення основних умов договору.
За таких обставин судом встановлено порушене право позивача, яка позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору, а тому її права підлягають захисту, а пред'явлений позов - задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесенні останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задовольнити повністю.
Розірвати договір довічного утримання від 27.05.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №1869 повернувши сторони в первісний стан.
Відповідач протягом десяти днів з дня отримання копії рішення може подати до Токмацького районного суду Запорізької області заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: