АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.

за участю апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 8 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у сторін є неповнолітні діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з батьком, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з матір'ю а перебуває на її утриманні.

Сімейні стосунки не склалися, різні погляди на сімейне життя, сварки призвели до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подружжя не проживають разом, не ведуть спільного господарства.

Вважає, що шлюб набув формального характеру, примирення між сторонами неможливе.

Крім того, зазначає, що відповідач офіційно не працює, отримує дохід, виконуючи роботи по найму, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.

Позивач просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 800 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття (згідно зменшених позовних вимог).

____________________________________________________________________

22ц/794/951/2017 р. Головуючий у І інстанції Дедик Н.П.

Категорія 49 Суддя-доповідач Владичан А.І.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 08.09.2000 року управлінням РАГС Чернівецької міської ради, а/з №1136.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 по 720 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 15 травня 2017 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць. Вирішено питання щодо витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення в часині стягнення аліментів на дитину підлягає зміні, оскільки судом порушені норми матеріального і процесуального права, не враховано всіх обставин справи, рішення є незаконним та необґрунтованим.

Свої доводи мотивує тим, що на його утриманні перебуває спільний син, який потребує лікування, позивач участі в утриманні сина не приймає.

Вказує, що сума присуджених аліментів є непосильною для нього з урахуванням його мінливого доходу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 427,80 грн. щомісячно.

Рішення в частині вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу апелянтом не оскаржується.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, суд першої інстанції правомірно виходив з їх доведеності та обґрунтованості з урахуванням майнового стану сторін, розміру їх доходів, сану здоров'я дитини та платника аліментів.

Судом встановлено, що 8 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб в управлінні реєстрації актів цивільного стану Чернівецької міської ради, актовий запис №1136 (а.с. 5).

Від шлюбних відносин у сторін народилися син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з батьком, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що ОСОБА_1 матеріальної допомоги добровільно на утримання та розвиток доньки не надає.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Оскільки дитина проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Враховуючи, що відповідач ухиляється від надання допомоги на утримання дитини, аліменти підлягають стягненню за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, за змістом ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегією суддів встановлено, що відповідач офіційно не працює, отримує мінливий, нерегулярний дохід, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання доньки 720 грн., меншій, ніж просила позивачка, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, на його утриманні перебуває син, з урахуванням вимог співмірності і справедливості сума стягуваних аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини з урахуванням матеріального становища платника аліментів.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, є необґрунтованими, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, доказів на підтвердження того, що він позбавлений можливості працювати, суду не надав.

У силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів також відхиляє апеляційні доводи про зменшення розміру аліментів у зв'язку з наявністю на утриманні сина сторін, оскільки зазначена обставина не звільняє його від обов'язку щодо утримання дітей на належному та достатньому рівні життя.

При визначенні розміру аліментів судом враховано прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи і стягнуто аліменти на утримання дитини з урахуванням матеріального становища обох сторін, стану здоров'я дитини та наявності інших утриманців у платника аліментів.

Враховуючи наведене рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: