Єдиний унікальний номер 235/7472/16-ц Номер провадження 22-ц/775/867/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Курило В.П., Гапонова А.В.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сергіївської сільської ради про усунення від права на спадкування, визнання заповіту дійсним, поновлення строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сергіївської сільської ради про усунення від права на спадкування, визнання заповіту дійсним, поновлення строку на прийняття спадщини - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року та винести нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме: визнати заповіт складений ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_1 1 вересня 2011 року посвідчений секретарем виконкому Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області та зареєстрований в реєстрі №180 - дійсним та визнати його спадкоємцем померлої.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, і порушує права спадкоємця.

Вважає, що тайну заповіту було порушено, оскільки на момент його складання у приміщенні знаходились інші особи, які не мали права там знаходитися - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Зазначає, що відповідач не надав належного догляду хворій ОСОБА_8, залишив її без допомоги, закрив у будинку та позбавив права на медичну допомогу, тому він не має права бути спадкоємцем після її смерті.

В судовому засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. надав заяву в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача Сергіївської сільської ради Покровського району не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачів.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сергіївка, Красноармійського району Донецької області (а.с. 8).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного призвіща вбачається, що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація актового запису про шлюб 25 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_2, до шлюбу - ОСОБА_10 (а.с. 17).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 11 серпня 2005 року за розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрації №70 від 1 березня 2005 року, яка розташована на території Сергіївської сільської ради, належить ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно з свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 12 квітня 1988 року ОСОБА_4 належить в цілому житловий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Сергіївка, на праві особистої власності (а.с. 9).

З заповіту складеному 17 січня 2007 року вбачається, що ОСОБА_10 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1, реєстровий номер 5 (а.с. 54). Заявою від 1 вересня 2011 року ОСОБА_10 скасувала заповіт складений нею 17 січня 2007 року, реєстровий номер 5 (а.с. 18, 53).

З заповіту складеному 1 вересня 2011 року вбачається, що ОСОБА_10 заповіла належний їй будинок у АДРЕСА_1 - ОСОБА_11, земельну ділянку (пай) згідно державного акту серії НОМЕР_1, виданого 11.08.2005 року, розташовану на території Сергіївської сільської ради «за межами населеного пункту», - ОСОБА_1, реєстровий номер 180 (а.с. 51).

Відповідно до заповіту від 15 липня 2013 року ОСОБА_8 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_2, реєстровий номер 24 (а.с. 48).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 березня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у заведені спадкової справи після померлої ОСОБА_8 у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для подачі заяви, крім того, спадкодавець мешкала з чоловіком ОСОБА_2, на ім'я якого був складений заповіт (а.с. 15).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог.

Такий висновок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві приватної власності належав будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1, та земельна ділянка, що знаходиться на території Сергіївської сільської ради (а.с. 9, 10).

Померла ОСОБА_12 неодноразово складала заповіти на різних осіб, останній заповіт склала 15 липня 2013 року на ім'я ОСОБА_2, та заповіла йому все своє майна де б воно не знаходилось та із чого б не складалось (а.с. 48).

Відповідно ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованим 22 лютого 2012 року за №282/20595, передбачено певні вимоги щодо складання та посвідчення заповіту.

Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт у зв'язку з хворобою або фізичною вадою, за її дорученням заповіт у її присутності підписує інша особа. Відповідно підпис зазначеної особи засвідчується нотаріусом із зазначенням причин, з яких заповіт не може бути підписаний особисто спадкодавцем.

При посвідченні заповіту іншими особами (крім посадових, службових осіб органів місцевого самоврядування), а також у разі посвідчення заповіту від імені особи, яка через фізичні вади не може сама прочитати заповіт, є обов'язковою присутність не менше двох свідків. В інших випадках посвідчення заповіту при свідках відбувається за бажанням заповідача.

Із заповіту складеного 15 липня 2013 року вбачається, що на прохання ОСОБА_8 з її слів складено заповіт за допомогою технічних засобів секретарем виконавчого комітету Сергіївської сільської ради ОСОБА_13 У зв'язку з тим, що ОСОБА_10 не може сама підписати заповіт, заповіт посвідчено в присутності свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_14, заповіт підписано ОСОБА_7.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо незаконного знаходження інших осіб під час складання заповіту - ОСОБА_5, ОСОБА_15 і ОСОБА_7, та на думку ОСОБА_1, є підставою для визнання недійсним заповіту у з зв'язку з порушенням його тайни, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Оскільки позивач на обґрунтування своїх вимог про усунення від права на спадкування за заповітом посилався на обставини, які не передбачені нормами закону, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що підстав для усунення від права на спадкування передбачених законом не встановлено.

Крім того, доводи позивача про те, що поведінка відповідача щодо дружини ОСОБА_8 призвела до її смерті нічим не підтверджена.

Тому доводи апеляційної скарги про неналежний догляд хворої ОСОБА_8, залишення її без допомоги та позбавлення права на медичну допомогу, у зв'язку з чим відповідач не має права бути спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є безпідставними, і апеляційний суд їх відхиляє.

Інші приведені в апеляційні скарзі доводи висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого рішення.

Отже, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: