АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/84/17Головуючий у 1-й інстанції Цвинтарна Т.М.
Провадження № 22-ц/789/983/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Гусятинського районного суду від 29 червня 2017 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, правонаступником якого є Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гусятинського районного суду від 29 червня 2017 року у задоволенні позову управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі, правонаступником якого є Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна відмовлено.

В апеляційній скарзі Теребовлянське ОУПФУ Тернопільської області просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги об'єднаного управління в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що в даному випадку мала місце рахункова помилка з боку об'єднаного управління.

ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Представник Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Гусятинському районі Тернопільської області, правонаступником якого є Теребовлянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

По пенсійній справі ОСОБА_1 за період з листопада 2012 р. по вересень 2015 р. існує переплата пенсії в сумі 1 392,63 грн., що стверджується індивідуальним перерахунком УПФУ в Гусятинському районі Тернопільської області від 21.03.2016 р. (а.с.2) та розпорядженням від 07.10.2015 року по пенсійній справі ОСОБА_1 (а.с.20) .

Встановлено, що 19.01.2016 року за №283/02 та повторно 25.07.2016 року за №3780/02 Управлінням ПФУ в Гусятинському районі ОСОБА_1 були надіслані листи-повідомлення про необхідність явки останнього до Управління з приводу з'ясування правильного нарахування та виплати йому пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 коштів в сумі 1392,63 грн., які є пенсійною виплатою, також не встановлено наявності рахункової помилки з боку позивача, а тому відповідно до ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, які відображені в постановах Верховного Суду України №6-91цс14 від 02.07.2014 року та №6-151цс13 від 22.01.2014 року, які згідно з ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачеві недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року, "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленням помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, а навпаки визнано допущення помилки працівниками фонду в застосуванні Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213 -VIII від 02 березня 2015 року.

Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", у справі "Ґаші проти Хорватії" та у справі "Трґо проти Хорватії".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Теребовлянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук