Справа № 426/536/15-ц
Провадження № 22ц/782/578/17
08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Авалян Н.М., Єрмакова Ю.В.,
за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 11 липня 2017 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,
в с т а н о в и л а :
В лютому 2015 року ОСОБА_2звернулась до суду з вказаним позовом та просила визнати спільним сумісним майном подружжя придбані в період шлюбу з відповідачем трактор марки ЮМЗ 6, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, заводський номер машини НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1 та будинок АДРЕСА_1, поділити це майно, визнавши за позивачем право власності на ? вказаного майна.
Оскаржуваним рішенням суду уточнені позовні вимоги задоволено.
Розглядаючи апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області рішенням від 08 серпня 2017 року скасувала вказане рішення та ухвалила нове рішення.
Частиною 1 ст. 211 ЦПК України передбачено що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.
Відповідно до ст. 320 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених статтею 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд може також постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які не є підставою для скасування рішення чи ухвали суду першої інстанції.
Під час апеляційного розгляду справи були встановлені порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції, які є підставою для реагування з боку колегії суддів.
Так, відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» судові рішення викладаються у формі ухвали або рішення (частина перша статті 208 Цивільного процесуального кодексу України .
Ухвалами вирішуються питання, пов'язані з рухом провадження у справі в суді першої інстанції, різні клопотання і заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, про зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду (ч. 1 ст. 232 ЦПК).

Ухвалами суду першої інстанції вирішуються питання, спрямовані на виникнення, розвиток або припинення цивільних процесуальних правовідносин, на створення належних умов для всебічного, повного і об'єктивного розгляду та вирішення справи, на реалізацію і захист процесуальних прав суб'єктів цивільних процесуальних правовідносин.

За процесуальною формою втілення ухвали класифікуються на самостійні і протокольні.

Суд постановляє самостійні ухвали в нарадчій кімнаті, які втілюються в письмову форму окремого процесуального документа, підписуються всім складом суду і приєднуються до справи.

Протокольні ухвали з окремих нескладних питань суд постановляє, порадившись на місці в судовому засіданні. Вони заносяться до журналу судового засідання і повинна містити відомості, визначені пунктами 3, 4 частини першої статті 210 ЦПК України.

За змістом ухвала, постановлена як окремий документ, складається з: вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Ухвала, яка постановляється судом без видалення до нарадчої кімнати, за змістом повинна містити: суть питання, яке розв'язується; мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким він керувався, постановлюючи ухвалу; висновок суду (ч. 2 ст. 234 ЦПК).

Всі ухвали оголошуються одразу після їх постановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, судом не вирішено питання щодо частини спірного майна - будинку АДРЕСА_1.

Матеріали справи не містять ані протокольної ухвали, ані ухвали про залишення без розгляду позову в частині вимог або про закриття провадження в наведеній частині.

Приймаючи до провадження уточнену позовну заяву позивача, де спірним майном зазначений лише трактор, суд жодним чином не вирішив питання щодо решти майна, яка заявлялося позивачем до поділу.

Допущені судом процесуальні порушення хоча і не мають наслідком скасування або зміну судового рішення саме з цих підстав, але свідчить про процесуальну невизначеність щодо спірних правовідносин сторін в наведеній частині.

Крім того, матеріали справи містять зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату право користування житловим приміщенням за адресою спірного будинку (а.с. 35-37).

Наведене свідчить про порушення судом вимог ст. 122 ЦПК України, адже суддя відкриває провадження у цивільній справі ухвалою і не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Така процесуальна ухвала щодо руху заяви відсутні.

Не може бути взято до увагу як належну процесуальну дію відомості, що містяться в журналі судового засідання про долучення зустрічного позову та вручення його копії позивачу (а.с. 36-37), оскільки закон вимагає саме відкриття провадження у справі.

Крім того, фактично приймаючи вказаний зустрічний позов до свого провадження, судом не звернуто уваги на вимоги ст. 123 ЦПК України, яка визначає, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Враховуючи, що наявний в матеріалах справи позов відповідача ОСОБА_1 не є зустрічним з огляду на його предмет, підстави і зміст позову, він не є зустрічним в розумінні статті 123 ЦПК України, оскільки предметом першого позову є матеріально-правова вимога про поділ спільного сумісного майна подружжя, а зустрічний позов стосується житлових прав сторін, що свідчить про різні правовідносини, відсутність звязку між двома позовами, недоцільність їх спільного розгляду, відсутність підстав для зарахування вимог за обома позовами та інше.

Матеріали справи не містять процесуального рішення щодо подальшої долі вказаного зустрічного позову.

Колегія суддів вважає за необхідне довести викладене до відома голови Сватівського районного суду Луганської області для обговорення на зборах суддів місцевого суду з метою недопущення порушень вимог процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 211, 320 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Довести до відома голови Сватівського районного суду Луганської області про вищезазначені порушення вимог закону зі сторони головуючих у справі суддів для обговорення на зборах суддів місцевого суду з метою недопущення порушень вимог закону.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повідомити апеляційний суд Луганської області.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: