РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/20324/15-ц

Провадження № 2/643/233/17

17.07.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді Ференчук О.В.,

при секретарі Сиротенко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись на те, що 20 червня 2015 року з вини відповідача відбулося залиття належної їй квартири АДРЕСА_1. Їй була спричинена майнова шкода, на відшкодування якої просить стягнути з ОСОБА_3 з урахуванням збільшених позовних вимог 15500,00 грн. Крім матеріальної шкоди, яку було завдано внаслідок залиття, завдано моральну шкоду, яка виразилася в розладі здоровя, порушення її звичного способу життя. Тому моральну шкоду вона оцінює в 3000,00 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме: витрати, повязані з оплатою судового збору, у розмірі 487,20 грн., 640,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала. Пояснила, що акт обстеження квартири позвича, який наданий позивачем в якості доказів, не є належним доказом.

Суд, заслухавши сторонни, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Факт залиття квартири ОСОБА_1 підтверджується актом обстеження від 23 червня 2015 року, складеному начальником дільниці № 41 КП «ЖКС» та майстром дільниці, майстром ВДС № 5 теплового району Московської філії КП «ХТС» та за участю позивача, з якого вбачається, що внаслідок протікання шлангу системи постачання гарячої води в квартирі № 30 сталося залитті квартири № 26. В результаті зовнішнього огляду квартири ОСОБА_1 було виявлено сліди залиття: в коридорі та в одній із кімнат - вологі плями на шпалерах, часткове відшарування шпалер, з причини намокання відсутнє електропостачання в електророзетках (а.с.9)

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що акт про затоплення квартири позивача складено у відсутність відповідача та не відповідає встановленій формі.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Отже, зазначений акт, складений представниками організації, до повноважень якої належить управління, утримання, обслуговування та ремонт будинку № 21-Б по вул. Блюхера в м. Харкові, містить інформацію, яка дозволяє визначити характер залиття та його причини, завдану матеріальну шкоду (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, особу, винну у завданні шкоди).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Представник відповідача не довела відсутність вини ОСОБА_3 у завданні позивачу майнової шкоди, що є її процесуальним обовязком відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України.

При таких обставинах вважати, що хтось інший винен у залитті квартири № 26 підстав немає.

На підтвердження доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, представник позивача посилається на висновок комплексної судової будівельно-технічної та електротехнічної експертизи від 07.09.2016 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок залиття складає 15150,00 грн (а.с. 37-44 ).

За таких обставин, при визначені розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем звіт.

Відподно до висновків комплексної судової будівельно-технічної та електротехнічної експертизи від 07.09.2016 року, розміри завданої залитям матеріальної шкоди дорівнюють вартості ремонтно-будівельних робіт, яка дорівнює 15150,00 грн. (а.с. 44).

Відповідно до досдіжень несперта підлога коридора квартири позивача виконана з ламінованих дощок, на якій спотсрерігаються ушкодження від залиття у вигляді деформації.

Суд вважає, що ці пошкодження мали прихований характер, та не проявилися відразу.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн., то суд вважає їх законним та обґрунтованими.

Відповідно д ост. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Позивач є особою похилого віку, інвалідом ІІІ групи. Залиття даного житлового приміщення потягло негативні наслідки для позивача, порушення його цивільних прав. Він зазнав моральні страждання у звязку з пошкодженням належного йому на праві власності майна, за захистом порушених прав був змушений звертатися до суду.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами та доповненнями, зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В частині вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. суд відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката та іншого фахівця в галузі права.

На підтвердження вимоги про стягнення з відповідача 3000 грн. на правову допомогу позивачка надала суду копію цивільно-правового договору на надання правової допомоги від 22.07.2015 року, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_2, за яким вона оплатила за надані послуги 3000 грн. (а.с. 15-18).

Суду не надані докази, які свідчать про те, що ФОП ОСОБА_2, якому позивачкою згідно довіреності (а.с. 6) надані повноваження представника позивача, та саме в такому процесуальному статусі той брав участь у справі, є адвокатом або іншім фахівцем в галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем на підтвердження понесених судових витрат надано квитанції № 216 від 27.11.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 243,60 грн. та № 17 від 17.01.2017 року про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду, враховуючи полодження ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15150 (пятнадцять тисяч сто пятдесят) грн., моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Ференчук