Справа № 497/2380/16-ц
Провадження № 2-о/496/63/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Дранікова С.М.

при секретарі - Камочкіної А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якої просить встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим що, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_2, після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, вона являється спадкоємцем за законом першої черги, але нотаріально факт прийняття спадщини не оформила оскільки не звернулася до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні заявлених вимог

Представник зацікавленої особи Дмитрівської сільської ради - у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якої просить розглядати справу у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив що, померла ОСОБА_2 дійсно проживала у с. Дмитрівка до 1993 року, після чого переїхала до доньки. Догляд за домом та земельною ділянкою здійснював він.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати заявниці ОСОБА_4 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №26. Померла ОСОБА_4 з літа 1993 року проживала разом з донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, при собі мала особисті речі, якими після її смерті фактично прийняла у спадок та користується ОСОБА_1

Однак у встановлений законом строк ОСОБА_4 не звернулася до нотаріального органу за отриманням свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як вбачається зі змісту ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спірні відносини регулюються цивільним законодавством 1963 року, оскільки спадкодавець померла у 1994 році, тобто в період дії Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в ред. 1963р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно до ст. 529 ЦК України ( в ред. 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Положенням ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, у суд вважає що, ОСОБА_1 прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном - особистими речами спадкодавця, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218,256,257,259 ЦПК України, ст. 527,529,548,549 ЦК України (в ред.1963 р.) суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення або отримання копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Драніков С.М.