Справа № 559/1483/17
УХВАЛА

25 липня 2017 року

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

Дана заява надійшла до суду 11 липня 2017 року.

12 липня 2017 року у відповідності до ч.3 ст.122 ЦПК України суд звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

25 липня 2017 року була отримана запитувана інформація, згідно якої дана позовна заява підсудна Дубенському міськрайонному суду.

Проте, ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, суд прийшов до наступного.

За змістом ст.118 ЦПК України позов пред»являється до суду шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.119 та ст.120 ЦПК України.

Згідно п. 4, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Порядок справляння та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно із п.1 та п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2017 становить 640 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2017 становить 8000 грн.

Позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., проте у позовній заяві не зазначено ціну позову, що унеможливлює встановити розмір судового збору, який необхідно сплатити. З клопотанням щодо відстрочки сплати судового збору позивачка не зверталась.

Окрім того, виходячи із змісту позовних вимог, незрозумілими є вимоги позивачки, яка просить одночасно поділити спільне майно подружжя, яке є об»єктом спільної сумісної власності та визнати за нею право особистої власності на це майно.

Суд розяснює, що у сімейному праві діє презумпція спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Таким чином, обовязок доказування зворотного покладається на того з подружжя, хто стверджує, що певне майно належить йому на праві особистої приватної власності.

Тому позивачці необхідно уточнити зміст позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, а саме: зазначення ціни позову та уточнення змісту позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, - залишити без руху.

Надати позивачу п»ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: