Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5441/17
Р І Ш Е Н Н Я

28 липня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого судді Демчик Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Федерація» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати, -

встановив:

ОСОБА_1А звернувся в суд з позовом до КС «Федерація» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати.

Свій позов обґрунтовує тим, що 23 листопада 2009 року він був прийнятий на роботу КС «Федерація» згідно наказу № 2 від 23.11.2009 на посаду головного бухгалтера.

6 вересня 2011 року на підставі наказу № 4 від 06.09.2011 його було звільненено з роботи за угодою сторін (п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

При звільнені не було виплачено заробітну плату за період з 23.11.2009 по 06.09.2011 в розмірі 21 610,81 грн. та компенсацію за 44 календарних дні невикористаної відпустки за відпрацьований час в розмірі 1 426,23 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 6 серпня 2013 року стягнуто з КС «Федерация» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 21610,81 грн., компенсацію за дні невикористаної відпустки в сумі 1426,23 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 1 526,67 грн. На сьогоднішній день рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 6 серпня 2013 року не виконане, вказаний борг відповідачем не сплачено.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення.

Також ч. 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їхній розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 2 року «Про застосування судами законодавства про оплату праці» - установи розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрах звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Обчислення середньої заробітної плати здійснено на підставі абз. З пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 за два останніх місяці перед звільненням.

Відповідно листів міністерства соціальної політики України від 25.08.2010 за №9111/0/14-10/13, від 23.08.2011 за №8515/0/14-11/13, від 21.08.2012 за №9050/0/14-12/13, від 04.09.2013 за №9884/0/14-14/13, 09.09.2014 за №10196/0/14-14/13, від 20.07.2015 за №10846/0/14-15/13 від 05.08.'20'16 за №11535/0/14-16/13 про розрахунок норм тривалості робочого часу середньоденний Заробіток для обчислення виплат передбачених ч. 1 ст. 117 КЗпП України становить 36,59 грн. виходячи з розрахунку за липень-серпень 2011 786,62 грн. 2/ (21+22) робочих днів

Вважає, що середній заробіток за весь час затримки виплати складає 51 811.44 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку з в розмірі 51 811,44 грн. за період з 07.09.2011 по 28.04.2017.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій справу просив розглянути в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно наказу № 2 від 23.11.2009 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу КС «Федерація» на посаду головного бухгалтера.

6 вересня 2011 року на підставі наказу № 4 від 06.09.2011 його було звільненено з роботи за угодою сторін (п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

При звільнені не було виплачено заробітну плату за період з 23.11.2009 по 06.09.2011 в розмірі 21 610,81 грн. та компенсацію за 44 календарних дні невикористаної відпустки за відпрацьований час в розмірі 1 426,23 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 6 серпня 2013 року стягнуто з КС «Федерация» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 21610,81 грн., компенсацію за дні невикористаної відпустки в сумі 1426,23 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 1 526,67 грн.

На сьогоднішній день рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 6 серпня 2013 року не виконане, вказаний борг відповідачем не сплачено.

Відповідно до ч. 1ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок; про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з положеннями ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»зазначається, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини; cама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що трудові права позивача щодо отримання всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, було порушено відповідачем.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку здійснюється судом відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

У відповідності до абзацу 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, враховуючи вищевикладене, середній заробіток за весь час затримки виплати складає: 36,59 грн. (середньоденний заробіток) * 1416 (кількість робочих днів за весь період затримки розрахунку) з 07 вересня 2011 року по 28 квітня 2017 року та дорівнює 51 811.44 грн.

У звязку з цим, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору

На підставі наведеного, ст.ст. 47,116 117 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213, 294, 295, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Федерація» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Кредитної спілки «Федерація» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку з в розмірі 51 811,44 грн. (П'ятдесят одна тисяча вісімсот одинадцять грн. 44 коп.) за період з 07.09.2011 по 28.04.2017.

Стягнути з Кредитної спілки «Федерація» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2 600 грн. 00 коп.

Стягнути з Кредитної спілки «Федерація» на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_3