Справа № 373/966/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 р. Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

при секретарі Домантович О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Мазінська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 та просить постановити рішення про визнання за ним, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5, право власності на наступне майно: житловий будинок № 9 (загальною площею 88,10 кв.м, житловою площею 50,70 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1; земельну ділянку, загальною площею 0,85 га, що складається із земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_2, які належали померлому ОСОБА_5 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.12.1997.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя ОСОБА_5 склав заповіти: перший заповіт ? посвідчений 17 липня 2015 року секретарем Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Таранушенко А.М. (реєстр № 7), за яким все своє майно заповів сину ОСОБА_1 - позивачу по справі; другий заповіт ? посвідчений 17 липня 2015 року секретарем Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Таранушенко А.М. (реєстр № 8), за яким належне йому право на земельну частку (пай), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданим 20.12.2002, площею 2,6500 га, кадастровий номер НОМЕР_3 заповів сину ОСОБА_2 - відповідачу по справі. Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від прийняття спадщини не відмовлялись і прийняли її відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Окрім того, іншим спадкоємцем за законом першої черги є дружина померлого - ОСОБА_3, яка подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, крім того вона не претендує на обов'язкову частку у спадщині, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 26 за 2015 рік після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

Постановою від 16.02.2017 № 21-02-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину на спірне майно після смерті батька ОСОБА_5, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця на вищезазначений будинок та витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку, що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє ім'я.

Факт володіння померлим ОСОБА_5 вищезазначеним будинком позивач підтверджує витягом з погосподарської книги № 4 Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2016 - 2020 роки, особовий рахунок НОМЕР_4; копією технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого 03.03.2017 р. ТОВ «Лендвізор».

Факт володіння померлим ОСОБА_5 земельною ділянкою, загальною площею 0,85 га, що складається із земельних ділянок для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 підтверджує Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 26.12.1997 Мазінською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 130.

Право позивача ОСОБА_1 на спадщину після смерті батька підтверджує свідоцтвом про смерть ОСОБА_5; свідоцтвом про своє народження; копією заповіту, посвідченого ІНФОРМАЦІЯ_1 секретарем Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Таранушенко А.М. (реєстр № 7); матеріалами спадкової справи № 26 за 2015 рік, заведеної приватним нотаріусом Воробей О.М. Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову, наслідки визнання позову їм роз'яснені та зрозумілі.

Представник третьої особи - Мазінської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в особі сільського голови, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи.

В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1235 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212 - 214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Мазінська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку № 9 (загальною площею 88,10 кв.м, житловою площею 50,70 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, право власності на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, загальною площею 0,85 га, для індивідуальної забудови та розвитку особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_5 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, виданого 26.12.1997 Мазінською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 130.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. І. Рева