У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 рокуПриватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 10 травня 2015 року у с. Гамаліївка ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка рухалася у попутному напрямку біля лівого краю проїжджої частини дороги, внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом ОСЦПВВННТЗ № АС/5145089. Страхова компанія виплатила потерпілій стороні страхове відшкодування у розмірі 14 616 грн. Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталася з вини водія ОСОБА_4 Оскільки відповідач не повідомив страховика у триденний строк про настання ДТП, у ПрАТ «СК «Провідна» виникли підстави звернутися до нього з регресним позовом. Відповідачу було направлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь ПрАТ «СК «Провідна», але він її не виконав. Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «СК «Провідна» в порядку регресу витрати у розмірі 14 616 грн по сплаті страхового відшкодування.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 11 червня 2014 року позивач уклав з відповідачем договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс № АС/5145089/1914/14, забезпечений транспортний засіб ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 32).

10 травня 2015 року о 14 год. 31 хв., ОСОБА_4, знаходячись у хворобливому стані, керував автомобілем ВАЗ-21011, державний номер НОМЕР_3по проїжджій частині дороги по вул. Радянська у с. Гамаліївка Шосткинського району Сумської області, в напрямку м. Шостка, де в районі опори ЛЕП № 97 порушив ПДР України, передбачені п.п. 1.10 та 10.1, переставши стежити за дорожньою обстановкою і відповідно реагувати на її зміну, виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5, яка рухалася в попутному з ним напрямку, біля лівого краю проїжджої частини дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

Вина ОСОБА_4 встановлена вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2015 року, яким його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк до трьох років, згідно ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного виду покарання з іспитовим строком 3 роки (а. с. 24-25).

03 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до страховика з повідомленням про настання страхового випадку (а. с. 19-20).

29 жовтня 2015 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт в якому визначено страхове відшкодування потерпілій особі в сумі 14 616 грн. (а. с. 21).

16 листопада 2015 року вказану суму страхового відшкодування ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала матері загиблої в ДТП ОСОБА_5 - ОСОБА_6 (а. с. 33).

13 червня 2016 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі 14 616 грн. (а. с. 34-35).

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страховоговідшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Разом з тим за наявності у страхувальника або водія документально підтверджених поважних причин невиконання свого обов'язку повідомлення страховика про ДТП підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22 червня 2017 року у справі № 6-1253цс16.

Враховуючи те, що відповідач, як водій забезпеченого транспортного засобу, фізично не зміг прибути до страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на протязі трьох робочих днів після події та повідомити про ДТП, оскільки 10 травня 2015 року, коли сталася ДТП, його було госпіталізовано до КЗ «Шосткинська центральна районна лікарня», де він перебував на стаціонарному лікуванні до 20 травня 2015 року, доказів того, що страхова виплата була необґрунтованою, відповідачем не надано, тому суди правильно відмовили у позові.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Іваненко Ю.Г. СтупакО.В.