Справа № 182/3390/17
Провадження № 2/0182/2777/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.08.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадок за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за собою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

13 вересня 2008 року помер їх батько ОСОБА_4, котрий не залишив при житті заповіт. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6.970 га., розташованої на території Павлопільської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером -01-004-0229, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 175065. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є вони діти спадкодавця - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх мати ОСОБА_3, яка в свою чергу відмовилась від спадщини на їх користь. Крім того, спадкоємцем ще був їх брат ОСОБА_5, який у встановлений термін спадщину не прийняв та помер 13 січня 2017 року. Вони не звернулись своєчасно до державного нотаріуса за набуттям спадщини, так як спочатку не знали про існування спадщини і крім того мали скрутне матеріальне становище. З часом вони отримали копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №175065 і звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва на право власності на земельну ділянку. Але їм було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 і рекомендовано звернутись до суду. Вони стежать за вказаною земельною ділянкою, сплачують всі платежі, фактично прийняли спадщину і вважають, що, відповідно до діючого законодавства, мають цілком законне право на оформлення за ними спадкових прав після смерті їх батька ОСОБА_6. За таких обставин звернулись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, 13.09.2008 року помер батько позивачів ОСОБА_4 (а.с.6), не залишивши заповіт. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6.970 га., розташованої на території Павлопільської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером -01-004-0229, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 175065 (а.с.7-11). Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є сторони по справі його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та дружина померлого і мати позивачів ОСОБА_3, яка в свою чергу відмовилась від спадщини на їх користь. Крім того, спадкоємцем ще був брат позивачів та син відповідачки ОСОБА_5, який у встановлений термін спадщину не прийняв та помер 13.01.2017 року (а.с.5). Позивачі не звернулись своєчасно до державного нотаріуса за набуттям спадщини. З часом позивачі отримали копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 175065 і звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва на право власності на земельну ділянку. Але позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 і рекомендовано звернутись до суду (а.с.19). Позивачі стежать за вказаною земельною ділянкою, сплачують всі платежі, фактично прийняли спадщину.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 208-209 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по ? частині за кожним право власності на земельну ділянку, площею 6.970 га., розташовану на території Павлопільської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки -01-004-0229, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 13 вересня 2008 року.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_7