У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2017 Справа №607/16983/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Дрозд Х.Я.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №49988529; скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №49988529.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 21 листопада 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. На підставі вказаного рішення суду 30 січня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/16983/14-ц. Із метою примусового виконання виконавчого листа вищевказаним органом ДВС відкрито виконавче провадження №49988529. 20.02.2017 року скаржник отримав постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23 грудня 2016 року. Вважає зазначену постанову незаконною, також, що винесено без дотримання вимог пункту 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 20ё12 року №512/5, а саме постанова не скріплена печаткою, відсутні мотиви, з яких виконавець прийняв відповідне рішення, із посиланням на докази, не зазначено, які заходи вживав державний виконавець з метою виконання рішення суду, чим підтверджується відсутність майна на яке може бути звернуто стягнення, не перевірив, яке саме майно набуте боржником за час шлюбу, внаслідок чого державний виконавець недбало ставився до своїх прямих обовязків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав ОСОБА_2

Представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні просить скаргу задовольнити з мотивів наведених у ній.

Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується документально.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2014 року у справі №607/16983/14-ц, яке набрало законної сили, стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 04 листопада 2013 року у розмірі 205 000 (двісті пять тисяч) грн. 00 коп. та три проценти річних у розмірі 5 206 (пять тисяч двісті шість) грн. 43 коп. за період з 02.12.2013 року по 07.10.2014 року. Стягнено з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 2 102,06 грн. судового збору.

В порядку виконання вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 30 січня 2015 року видано виконавчий лист №607/16983/14-ц.

З метою примусового виконання виконавчого листа №607/16983/14-ц від 30 січня 2015 року Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП №49988529.

Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 від 23 грудня 2016 року згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», зазначений виконавчий лист повернуто стягувачеві.

Згідно із вимогами п.п. 1, 3 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення, якщо виконавчий документ надійшов від суду, у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

В силу вимог ч.1 п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається із інформації наданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Тернопільській області від 31.03.2015 року, зазначеним відділом повідомлено про наявність актового запису про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6, складеного 30 травня 1981 року Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець при примусовому виконанні зазначеного судового рішення зобов»язаний був вжити заходів для з»ясувуання обставин щодо перебування боржника у шлюбі та наявність й нього частки майна, яке було нажито під час шлюбу.

Таким чином, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а тому слід скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23 грудня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - задовольнити.

Постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 від 23 грудня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві - скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. ОСОБА_1, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п"яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_7