Справа № 359/779/17 Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/4045/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 26 08.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Білоконь О.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк» та/або Банк) звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.02.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківським послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 22 930, 55 грн., яка складається з : 2499,36 грн. - заборгованість за кредитом, 16 163,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 1068,12 грн. (процентна складова). З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаному вище розмірі та понесені судові витрати у розмірі 1600 грн. (а. с. 2-3).

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2013 в розмірі 5127гривень 60 копійок (п'ять тисяч сто двадцять сім гривень шістдесят копійок), яка складається з: 2499 гривень 36 копійок - заборгованість за кредитом, 1907 гривень 88 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень - фіксована частина та 220 гривень 36 копійок - процентна складова та судові витрати в розмірі 1600 гривень (одна тисяча шістсот гривень). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку судом першої інстанції ці вимоги закону у повному обсязі виконано.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, а також процентна ставка, за якою позивач нараховував проценти за користування кредитом, не відповідають умовам укладеного між сторонами договору та вимогам закону, оскільки позивачем в односторонньому порядку було змінено формулу нарахування та розмір процентної ставки, а внаслідок стягнення пені та штрафу одночасно відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.6).

Підписуючи 28 лютого 2013 року заяву, ОСОБА_2 надав свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач засвідчив, що отримав повну інформацію про умови кредитування (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а. с. 9-32).

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил, власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Пунктом 1.1.2.4. Умов та Правил, визначено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору.

У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.6.

У порушення ст.ст.526, 1054 ЦК України та умов договору, ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 грудня 2016 року, згідно з наданого позивачем розрахунку) утворилася заборгованість у розмірі 22 930,55 грн., яка складається з: 2499,36 грн. - заборгованість за кредитом, 16 163,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також судові штрафи в розмірі 1568,12 гривень (а/с 4-5).

Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

З даного розрахунку також вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» окремо проводило нарахування відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом та на залишок простроченої заборгованості за кредитом.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з таких процентних ставок: з 28.02.2013 до 29.08.2014 - 30,00 % річних, з 01.09.2014 по 31.03.2015 включно - 34,80% річних, з 01.04.2015 по 31.10.2016 включно - 43,20% річних (а.с.4,5).

У суді першої інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» пояснив, що з березня 2014 року банком була змінена формула нарахування відсотків як на поточну заборгованість, так і на прострочену заборгованість, а також передбачено подвійне нарахування відсотків у разі виникнення прострочення зобов'язань за кредитним договором.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що внаслідок такої зміни формули нарахування відсотків змінюється їх розмір, що є порушенням пункту 2.1.1.12.6.3 Умов, відповідно до якого відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, передбачену пунктом 2.1.1.12.4 та пунктом 2.1.1.12.5, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стає простроченим кредитом.

Згідно зі ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Колегія судів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що у даному випадку збільшення ПАТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку суперечить вимогами ст.1056-1 ЦК України.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що ч.2 ст.634 ЦК України, на яку посилається представник позивача, не допускає підстави для зміни договору в частині одностороннього збільшення відсотків, а твердження позивача про те, що саме на відповідачу, як на позичальнику, лежить обов'язок отримувати інформації про зміну відсоткової ставки, суперечать ст.1056-1 ЦПК України.

З цих же підстав не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що відповідач мав змогу отримувати інформацію про одностороннє збільшення відсотків через мережу Інтернет.

Крім того, по справі встановлено, що укладеним між сторонами договором, в тому числі Умовами, затверджених наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06 березня 2010 року №СП-2010-256, не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, що дозволяв би точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення процентної ставки.

За таких обставин, судом вірно встановлено, що в межах заявлених позовних вимог, визначена при укладенні договору процентна ставка 30% річних не може змінюватись протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до Тарифів банку, оскільки без дотриманням вищенаведених вимог ст.1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною.

Отже, враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заборгованість відповідача за процентами за користування кредитом підлягає розрахунку з урахуванням відсоткової ставки 30% річних, яка в межах заявлених позовних вимог за період користування кредитним коштами в межах заявлених позовних вимог з 28.02.2013 по 31.12.2016 становить: 125,00грн.+ 1782,88грн. = 1907,88 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості, за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи (а.с.4), внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 5127 гривень 60 копійок, яка складається з : 2499,36 гривень - заборгованість за кредитом, 1907,88 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень - фіксована частина та 220 гривень 36 копійки - процентна складова, враховуючи наступний розрахунок: (2499,36грн.+ 1782,88грн.)х5%= 220,36 грн. та відмовив в задоволенні інших позовних вимог.

Доводи позивача про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи та спростовуються матеріалами справи.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому дане рішення є законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: