У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на проведення капітального ремонту, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що починаючи з 21 жовтня 2004 року між ним як орендарем та орендодавцем ОСОБА_5 укладено ряд договорів оренди нерухомого майна: кватири № АДРЕСА_1. Сторонами також було обумовлено питання капітального ремонту та відшкодування здійснених витрат.

Після укладання договору оренди орендарем упродовж декілька років у кілька етапів було здійснено капітальний ремонт, чим поліпшились істотні якості нерухомого майна, про що орендодавець був своєчасно проінформований та всі поліпшення були узгоджені та зафіксовані.

Просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 9 139 780 грн, понесених на капітальний ремонт.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 300 000 грн на відшкодування витрат на проведення ремонту орендованого нерухомого майна.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 21 жовтня 2004 року ОСОБА_4 (орендар) та ОСОБА_5 (орендодавець) уклали договір оренди кватири АДРЕСА_1 строком до 20 жовтня 2005 року (а. с. 12−17, т. 1).

Відповідно до п. 3.2. договору орендна плата сторонами визначена у розмірі 1 грн на місяць.

Згідно з п. 1.4 стан майна на момент укладення договору: потребує капітального ремонту (без проведення перепланування), що здійснюється орендарем за згодою орендодавця за власний (орендаря) рахунок відповідно та з урахуванням положень цього договору. У зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на нерухоме майно орендодавець передає орендарю оригінал договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. 17 березня 2004 року. Загальна вартість капітального ремонту визначається за погодженням сторін у кошторисі (додатку), що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору у разі припинення (терміну дії в тому числі дострокового) цього договору орендар зобов'язується повернути орендодавцю майно за актом приймання-передачі протягом 10 робочих днів з моменту припинення дії цього договору у належному стані з урахуванням проведеного орендарем капітального ремонту. У даному випадку (у разі припинення/розірвання договору) орендодавець зобов'язаний здійснити компенсацію орендареві фактично витрачених ним коштів для здійсненя капітального ремонту майна, але у будь-якому випадку, не більше ніж це визначено відповідно до п. 1.4. цього договору. Наведена компенсація здійснюється орендодавцем протягом 5 днів з моменту припинення/розірвання (у тому числі дострокового) даного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до вимог ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості у рахунок плати за користування річчю.

По закінченню строку дії договору оренди від 21 жовтня 2004 року сторонами було складено акт приймання-передачі майна (повернення) з оренди від 20 жовтня 2005 року, відповідно до п. 2 якого підписавши акт орендодавець підтвердив відсутність з його боку будь-яких претензій до орендаря з приводу виконання ним своїх зобов'язань (у тому числі грошових) за договором оренди нерухомого майна від 21 жовтня 2004 року. Орендодавець підтвердив належне проведення орендарем капітального ремонту майна та зобов'язання компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 21 жовтня 2004 року.

Після припинення дії договору оренди від 20 жовтня 2004 року та складання акта від 20 жовтня 2005 року сторонами укладалися наступні договори:

− від 20 жовтня 2005 року строком до 19 жовтня 2006 року, після закінчення дії якого сторонами підписано акт приймання-передачі майна з оренди від 19 жовтня 2006 року, згідно з п. 2 якого орендодавець підтвердив належне проведення орендарем капітального ремонту майна на загальну суму 780 000 грн та зобов'язався компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 20 жовтня 2005 року;

− від 19 жовтня 2006 року строком до 18 жовтня 2007 року, після закінчення дії якого сторонами підписано акт приймання-передачі майна з оренди від 18 жовтня 2007 року, відповідно до п. 2 якого орендодавець підтвердив належне проведення орендарем капітального ремонту майна на загальну суму 780 000 грн та зобов'язався компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 19 жовтня 2006 року;

− від 18 жовтня 2007 року строком до 17 жовтня 2008 року, після закінчення дії якого, сторонами підписано акт приймання-передачі майна з оренди від 17 жовтня 2008 року, відповідно до п. 2 якого орендодавець підтвердив належне проведення орендарем капітального ремонту майна на загальну суму 1 400 000 грн та зобов'язався компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 18 жовтня 2007 року;

− від 17 жовтня 2008 року строком до 16 жовтня 2011 року, після закінчення дії якого, сторонами підписано акт приймання-передачі майна з оренди від 16 жовтня 2011 року, відповідно до п. 2 якого орендодавець підтвердив належне проведення орендарем капітального ремонту майна на загальну суму 1 800 000 грн, та зобов'язався компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 17 жовтня 2008 року;

− від 16 жовтня 2011 року строком до 15 жовтня 2014 року, після закінчення дії якого, сторонами підписано акт приймання-передачі майна з оренди від 15 жовтня 2014 року, відповідно до п. 2 якого, орендодавець підтвердив належне проведення орендарем капітального ремонту майна на загальну суму 2 300 000 грн, та зобов'язався компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 16 жовтня 2011 року.

Фактичне виконання позивачем капітального ремонту та понесення ним витрат на цей ремонт орендованого приміщення - кватири АДРЕСА_1 на суму 2 300 000 грн підтверджується наданими суду копіями договорів та локальних кошторисів, складених та підписаних позивачем з підрядними будівельно-ремонтними організаціями з розшифровкою видів робіт та їх вартістю (а. с. 195−249, т. 1, а. с. 1−62, т. 2).

Крім того, у п. 2 акта приймання-передачі майна (повернення) з оренди від 15 жовтня 2014 року орендодавець ОСОБА_5 підтвердила про відсутність з її боку будь-яких претензій до орендаря з приводу виконання ним своїх зобов'язань (у тому числі грошових) за договором оренди нерухомого майна від 16 жовтня 2011 року.

Орендодавець також підтвердила належне проведення орендарем капітального ремонту майна на загальну суму 2 300 000 грн та зобов'язалася компенсувати вартість такого ремонту згідно з положеннями договору оренди нерухомого майна від 16 жовтня 2011 року (а. с. 58, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦПК України зобов'язання виконується належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд правильно визначив розмір грошового зобов'язання орендодавця ОСОБА_5, яка сама вказала її в акті та взяла на себе зобов'язання компенсувати орендарю ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Таким чином, відповідачкою у 2014 році було визнано наявність зобов'язання компенсувати вартість ремонту на суму 2 300 000 грн, що вважається таким, що перериває перебіг позовної давності.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що остаточною сумою, використаною позивачем на капітальний ремонт орендованої квартири є 2 300 000 грн, яка зазначена в останньому акті приймання-передачі орендованої квартири від 15 жовтня 2014 року, підписаного обома сторонами, і яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Ступак О.В.