Справа № 369/4746/17
Провадження № 2/369/2535/17
УХВАЛА

Іменем України

04.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області, треті особи: ТОВ "Українська експертна група", ПАТ "Альфа-Банк" про визнання висновку про незалежну оцінку майна недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області, треті особи: ТОВ "Українська експертна група", ПАТ "Альфа-Банк" про визнання висновку про незалежну оцінку майна недійсним.

У подальшому представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову за вх. №20859, де просив вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, а саме заборонити проведення електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки, а саме земельної ділянки площею 0,2489 га, кадастровий номер :02:004:0008, яка знаходиться за адресую: Київська область, Києва-Святошинський район, с. Жорнівка, вул. Сонячна, до повного завершення слухання справи № 369/4746/17 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошииського ВДВС ГТУЮ у Київській області про визнання висновку про незалежну оцінку майна недійсним та до вступления рішення суду в законну силу.

Свої вимоги мотивували тим, товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» на замовлення Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області було здійснено оцінку заставного майна, що не відповідає ринковій вартості предмету застави та проводилася з порушенням чинного законодавства. В звязку з чим було подано відповідну позивну заяву. Відповідно до чого копії даної позивної заяви з супровідними листами були вручені представникам Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області та ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕТАМ». Не зважаючи на це, на 19.07.2017 на 09:00 було призначено проведення електронних торгів щодо реалізації предмету іпотеки, а саме земельної ділянки площею 0,2489 га, кадастровий номер :02:004:0008, яка знаходиться за адресую: Київська область, Києва-Святошинський район, село Жорнівка, вул. Сонячна.

Такі дії відповідача с протиправними та суперечать ЗУ «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. № 68/5, оскільки на даний момент відбувається оскарження висновку про незалежну оцінку майна в судовому порядку.

Проведення електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки значно ускладнить проведення повторної оцінки заставного майна в разі задоволення позивних вимог по справі № 369/4746/17.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника заявника про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

У розумінні п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободтермін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Як вбачається з матеріалів справи, в заяві фактично відсутня оцінка майна відносно якого заявник порушує питання про призупинення його реалізації. Відсутність вартості майна одночасно може порушувати права й інтереси третіх осіб, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Позивач не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. В заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущені позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського ВДВС ГТУЮ у Київській області, треті особи: ТОВ "Українська експертна група", ПАТ "Альфа-Банк" про визнання висновку про незалежну оцінку майна недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Волчко А.Я.