Справа № 138/1923/17
Провадження №:2-о/138/74/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Цибульського О.Є.,

за участю секретаря Спічко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Могилів-Подільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, яка мотивована тим, що його мати, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, що є непідконтрольною українській владі територією.

Постійним місцем проживання, та місцем реєстрації матері було с. Суботівка, Могилів-Подільського району, Вінницької області.

Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 у Могилів-Подільському районному відділі реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на окупованій території України, де неможливо отримати лікарський документ про смерть, який може прийматися відділами державної реєстрації цивільного стану України.

Встановлення факту смерті заявникові необхідно для подачі заяви про прийняття спадщини.

Заявник звернувся до Могилів-Подільського відділу ДРАЦС, однак отримав роз'яснення, згідно якого він має звернутись до суду з відповідною заявою, оскільки вказані вище документи є не чинними на території України.

Зважаючи на викладене, заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що його мати ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву просили задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про дату та час розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає що заява підлягає задоволенню, враховуючи таке.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.257-1 Цивільного процесуального кодексу України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Як вказує заявник, його мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк де проживала у своєї дочки до дня смерті. Однак місцем реєстрації її було с. Суботівка, Могилів-Подільського району, що підтверджується копією паспорта померлої(а.с.6).

Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Як слідує зі змісту заяви, з метою реєстрації смерті матері, заявник звернувся до Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з довідкою про причину смерті №28 виданою комунальним закладом «Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Донецька» та свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 виданого Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, однак, йому було роз'яснено, що даний документ не є чинним на території України та роз'яснено про порядок встановлення факту в судовому порядку (а. с.3,4).

Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» буд-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої місто Донецьк віднесено до такої території де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як вбачається із ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Заявник є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження. Територія, на якій вона проживала є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України (стаття 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п. 4 ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (із змінами)», примусове автоматичне набуття громадянами країни, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Таким чином, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк померла ОСОБА_3. Лікарське свідоцтво про смерть, видане медичним закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, є недійсним та, у відповідності зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не створює правових наслідків, тобто, для проведення державної реєстрації смерті існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть та здійснити його спадкове право.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 1, 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 10,209,212-215,256, 257-1, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, яка проживала по день смерті за адресою: м. Донецьк, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Україна.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні можуть оскаржити рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Допустити рішення до негайного виконання.

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ