Справа пр. №2/756/4704/17
У Х В А Л А

21 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Оболонський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

19 серпня 2017 року дана справа була передана на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів, вбачається, що ОСОБА_1 заявлено вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанов старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чорного В.В. (далі - старший державний виконавець Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Чорний В.В.) про накладення арешту на майно від 07 червня 2017 року та про стягнення виконавчого збору від 07 червня 2017 року, що винесені в ході здійснення виконавчого провадження №51739378.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", відповідно до ст. 383 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

У своєму позові ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 07 червня 2017 року про накладення арешту на майно, вказуючи, що державним виконавцем накладений арешт на транспортний засіб, належний останній на праві власності.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналізуючи наведені норми та роз'яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого накладено арешт, не може пред'являти позов про скасування постанови про накладення арешту на майно, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (відповідно до розділу VII ЦПК України).

У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскільки чинним законодавством, а саме ст. 383 ЦПК України, визначений порядок розгляду вимог щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України (шляхом звернення до суду зі скаргою), суд приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Враховуючи вищенаведене, та, керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка звернулась з нею до суду.

Роз'яснити позивачеві, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Т.В. Андрейчук