Справа № 203/1408/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення коштів та неустойки, зобовязання усунути недоліки,-

, виконання гарантійного ремонту, продовження гарантійного терміну експлуатації товару, стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 19.10.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір №19/10 про поставку та встановлення металопластикових виробів, згідно якого нею було сплачено кошти в сумі 7083 грн. В подальшому нею було виявлено недоліки в двох металопластикових виробах, а саме: наявну щілину, через яку продуває вітер. 05.04.2017 року нею на адресу відповідача було направлено заяву-вимогу про усунення недоліків протягом 14 днів з моменту звернення, яка була проігнорована останнім. В звязку з цим, посилаючись на норми ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів», позивачка просила розірвати договір №19/10 від 19.10.2016 року та стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 7083 грн. Під час розгляду справи позивачки просила залишити позовну заяву без розгляду в частині заявлених вимог про розірвання договору, підтримала вимогу про стягнення коштів в сумі 7083 грн. та також просила стягнути з відповідача неустойку в сумі 10000 грн. та зобов'язати його усунути виявлені недоліки в двох металопластикових виробах протягом 14 днів.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені останньої вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач та його представник проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю та не підтвердженням їх належними доказами.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що 19.10.2016 року між ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_5 було укладено договір №19/10 про поставку та встановлення в квартирі позивачки двох металопластикових виробів.

На виконання умов вказаного договору відповідачем було доставлено та встановлено відповідні металопластикові вироби, а позивачкою здійснено оплату згідно умов договору в повному обсязі в сумі 7083 грн.

Посилаючись на те, що в подальшому під час експлуатації нею було виявлено недоліки у цих металопластикових виробах, а саме: утворення щілини, через яку продуває вітер, а також про ігнорування відповідачем відповідної письмової вимоги про усунення виявленого недоліку, позивачка просила розірвати договір №19/10 від 19.10.2016 року та стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 7083 грн. Під час розгляду справи позивачки просила стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 7083 грн., неустойку в сумі 10000 грн. та зобов'язати його усунути виявлені недоліки в двох металопластикових виробах протягом 14 днів.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-XII (далі - Закон №1023-XII) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно ч.1 ст.6 Закону №1023-XII продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Частиною 1 ст.7 Закону №1023-XII передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №1023-XII у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 3 ст.8 Закону №1023-XII встановлено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

Частиною 9 ст.8 Закону №1023-XII передбачено, що при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Споживач має право пред'явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред'явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев'ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред'явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті (ч.10 ст.8 Закону №1023-XII).

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника (ч.14 ст.8 Закону №1023-XII).

Під час розгляду справи в суді представником позивачки не заперечувалось, що у відповідності до положень п.3.2 договору №19/10 від 19.10.2016 року останній після монтажу металопластикових виробів було видано гарантійний талон, з умовами якого вона була ознайомлена.

Пунктом 2 розділу «Гарантійні зобовязання» зазначеного гарантійного талону було визначено, що гарантійний строк виробника на металопластикові вироби становить 5 років з дня установки (монтажу).

Пунктом 5 розділу «Гарантійні зобовязання» встановлено, що останні не розповсюджуються, зокрема, у випадках порушення правил експлуатації виробів чи використання не за призначенням.

Згідно п.2 розділу «Інструкція по експлуатації металопластикових виробів» гарантійного талону встановлено, що обовязковою умовою для експлуатації встановлених металопластикових виробів є своєчасна (протягом 1 місяця) та правильна ізоляція внутрішніх віконних укосів та зовнішніх швів.

З матеріалів справи вбачається, що з претензією з приводу виявлених недоліків у встановлених відповідачем металопластикових виробах, позивачка звернулась до останнього в квітні 2017 року, тобто майже через півроку після встановлення та експлуатації цих виробів.

При цьому, відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження того, що виявлені недоліки у вигляді щілини, що утворилась у місці зєднання виробів, виникли внаслідок заводських недоліків цих виробів чи неправильної їх установки, позивачкою надано не було.

В той час, як відповідачем в судовому засіданні було зазначено, що балконний блок було встановлено в отвір приміщення, де не має засклення лоджії, не проведені роботи по ізоляції віконних укосів та швів. А тому саме використання позивачкою металопластикових виробів на протязі більше пяти місяців в порушення п.2 розділу «Інструкція по експлуатації металопластикових виробів» в незакритому приміщенні з наявними перепадами температури повітря, призвело до псування (вигорання та осипання) монтажної піни, що позначилось на жорсткості конструкції, спричинило деформацію зєднань виробу та утворення щілини.

Під час розгляду справи в суді представник позивачки не заперечував, що металопластикові вироби було встановлено в приміщенні квартири на вході до лоджії, що в подальшому не була засклена та ізольована, що свідчить про недотримання позивачкою вимог гарантійних зобовязань, визначених в п.2 розділу «Інструкція по експлуатації металопластикових виробів» гарантійного талону та за відсутності доказів іншого про відсутність у позивачки права на предявлення вимоги про безоплатне усунення недоліків.

Окрім цього, суд враховує пояснення відповідача, що після повідомлення позивачкою про виявлені недоліки, ним направлявся майстер для проведення їх огляду. Після огляду майстром приміщення та виробів, виявлених дефектів, він (відповідач) не дивлячись на порушення умов експлуатації пропонував позивачці безоплатно усунути виявлені дефекти та зазначити дату та час, в які це можливо зробити. Проте, позивачка доступ майстра до квартири не забезпечила, вимагаючи повернути їй сплачені за товар кошти.

Вказані пояснення відповідача підтверджується показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, яка зазначила, що є партнером СПД ОСОБА_2 Згідно договору від 19.10.2016 року позивачці було встановлено в квартирі металопластикові вироби. В квітні 2016 року позивачка звернулась з претензію щодо виявлених недоліків у вигляді щілини, що утворилась в місці зєднання виробів. Після цього, до неї було направлено майстра, який оглянув вироби. Позивачці було запропоновано безоплатно усунути недоліки та погоджено дату для явки майстра на 20.04.2017 року. Проте, після прибуття майстра в цей день позивачки останнього до квартири не допустила, посилаючись на те, що є зайнятою людиною і не бажає витрачати час на проведення ремонту. В подальшому вона (свідок) телефонувала позивачці з приводу проведення ремонту, однак остання відмовлялась від цього, наполягаючи на поверненні їй сплачених за договором коштів.

За вказаних обставин, враховуючи відсутність зволікань з боку відповідача з приводу усунення недоліків, виявлених під час експлуатації металопластикових виробів, встановлення факту їх виникнення внаслідок порушення позивачкою правил експлуатації виробів, суд, з огляду на положення ч.14 ст.8 Закону №1023-XII, приходить до висновку про безпідставність заявлених ОСОБА_4 вимог.

В звязку з цим, в задоволенні позову останньої слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи, що позивачка в силу ст.22 Закону №1023-XII звільнена від сплати судового збору та з огляду на відмову в задоволенні позову, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,6,8,22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.16 ЦК України, ст.ст.3,4,10,11,27,31,58-60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення коштів та неустойки, зобовязання усунути недоліки відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак