УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мазур Л.М.,

Кадєтової О.В., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання несправедливими окремих умов договору кредиту та визнання їх недійсними з моменту укладення, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 09 червня 2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 80 560 грн 80 коп. із терміном повернення до 08 червня 2015 року.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 377 226 грн

97 коп., яку ПАТ «КБ «ПриватБанк» просило стягнути в примусовому порядку.

Заочним рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № VIJ0AN11375097 від 09 червня 2008 року в розмірі 377 226 грн 97 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від

28 квітня 2015 року скасовано заочне рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку.

У травні 2015 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов, у якому просив визнати несправедливими та недійсними окремі умови договору кредиту з моменту укладення.

Зазначав, що підпункти 1) - 6) абз. 1 п. 4.6 кредитного договору, якими встановлена черговість погашення кредиту, є несправедливими та такими, що не відповідають вимогам ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вони суперечать принципу добросовісності і створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Крім того, в судовому засіданні у серпні 2015 року, ПАТ «КБ «ПриватБанк» збільшило позовні вимоги та остаточно просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 391 054 грн 91 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 91 778 грн 26 коп., простроченого тіла кредиту - 91 778 грн 26 коп., заборгованості за відсотками - 60 401 грн 30 коп., прострочених відсотків - 60 401 грн 30 коп., заборгованості із комісії - 13 169 грн 46 коп., простроченої комісії -

13 169 грн 46 коп., пені списаної та погашеної - 306 грн 44 коп., заборгованості із пені - 206 846 грн 13 коп., штрафу (фіксована частина) - 250 грн, штрафу (відсоток від суми заборгованості) - 18 609 грн 76 коп.

Справа судами переглядалась неодноразово.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2008 року в розмірі 73 685 грн 38 коп.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останнім рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № VIJ0AN11375097 від 09 червня

2008 року в розмірі 339 215 грн 49 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 91 778 грн 26 коп.; заборгованість за відсотками - 60 401 грн 30 коп.; заборгованість із комісії - 13 169 грн 46 коп.; заборгованість по пені -

165 349 грн 02 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (відсоток від суми заборгованості) - 8 267 грн 45 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 неналежним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 73 685 грн 85 коп. При цьому судом зазначено про безпідставність позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» щодо стягнення пені, штрафів та відсотків, оскільки зазначене не передбачено умовами укладеного між сторонами договору. Страхові платежі на суму 18 092 грн 88 коп. суд вважав такими, що сплачені банком без відповідного волевиявлення позичальника.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції вважав доведеними та обґрунтованими позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотках, пені, штрафу, а також страховим платежам. При цьому вважав за можливе зменшити розмір пені на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 червня 2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитно-заставний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі

80 560 грн 80 коп. із терміном повернення до 08 червня 2015 року. Частина кредиту в розмірі 74 100 грн надана з метою придбання відповідачем автомобіля, 4 080 грн 50 коп. - для оплати перших страхових платежів за договором страхування на перший рік дії договору, 34 грн - для оплати коштів за реєстрацію предмета застави (автомобіля) в Державному реєстрі,

2 223 грн - для оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту, 123 грн 30 коп. - для оплати вартості поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що сплачується в момент видачі кредиту.

Звертаючись до суду із даним позовом, ПАТ «КБ «ПриватБанк» зазначало, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 17 квітня 2014 року склала 391 054 грн 91 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 91 778 грн 26 коп., прострочене тіло кредиту - 91 778 грн 26 коп., заборгованість за відсотками - 60 401 грн 30 коп., прострочені відсотки - 60 401 грн 30 коп., заборгованість із комісії - 13 169 грн 46 коп., прострочена комісія - 13 169 грн 46 коп., пеня списана та погашена - 306 грн 44 коп., заборгованість із пені - 206 846 грн 13 коп., штраф (фіксована частина) -

250 грн, штраф (відсоток від суми заборгованості) - 18 609 грн 76 коп.

Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, кредитні кошти не повернуто, правильним є висновок апеляційного суду про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості в примусовому порядку, а також штрафних санкцій, передбачених умовами договору.

При цьому апеляційним судом враховано умови кредитного договору щодо нарахування відсотків (п. 4.1, 17.1.6), пені (п. 13.2, 13.3), штрафу

(п. 13.9), а також правильно застосовано положення ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

При цьому доводи скарги щодо відкриття окремої лінії кредитування щодо сплати страхових платежів, яка є відмінною від лінії кредиту за договором від 09 червня 2008 року, та незаконного перерахування вказаних сум на корись страхової компанії є безпідставними та спростовуються умовами укладеного між сторонами договору (п. п. 17.1.7, 17.3, 17.4 кредитного договору).

Суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надав їм правову оцінку, правильно застосував норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В.Кадєтова

Л.М.Мазур

О.В. Попович