Провадження № 2/752/4707/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визнати припиненим поруку за договором поруки № 032.02-04/461 від 03 липня 2008 року, що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що 03.07.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та третьою особою ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 032/29-486 К, відповідно до якого відповідач надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 224 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 13,50% процентів річних.

03.07.2008 року у рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позичальником, відповідачем та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 032.02-04/461 відповідно до якого позивачка зобов'язалась солідарно у повному обсязі відповідати за виконання позичальником його обов'язків за кредитним договором, а саме повернення кредиту, виплата процентів по кредиту, комісій, неустойки тощо.

Відповідно п. 1.1. вказаного договору поруки Поручитель зобов'язується перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

Згідно з п.п. 2.1.1. договору поруки Поручитель, зокрема, відповідає за повернення кредиту Позичальником в повному обсязі до 02 липня 2033 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 3.1.4. договору поруки, Поручитель зобов'язаний у разі невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед Кредитором разом з Позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Кредитним договором, а саме п. 4.4. була встановлена умова настання строку дострокового виконання основного зобов'язання, а саме, у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7.,3.3.8. Договору кредиту, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, а, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони вказаних кредитних правовідносин (Банк та Позичальник) врегулювали у кредитному договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Позивач зазначає про те, що позичальник перестав платити за Договором кредиту ще у листопаді 2008 року, тобто згідно до графіку погашення платежів (до 20 числа кожного місяця), прострочка виконання основного зобов'язання почалася з 21.11.2008 року і триває до цих пір, та керуючись п.4.4. Договору кредиту через 90 днів з моменту виникнення прострочки строк користування кредитом вважається таким, що сплив достроково. Тобто строк користування кредитом за Договором кредиту № 032/29-486 К від 03.07.2008 року сплив з 18.02.2009 року, та згідно до вимог п.4 ст.559 ЦПК України кредитор повинен був пред'явити вимоги на протязі шести місяців з цієї дати, чого не було зроблено, а тому зобов'язання за договором поруки повинні бути припиненими відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

03 липня 2008 року між відповідачем (АКБ «Укрсоцбанк») та третьою особою (ОСОБА_2) було укладено Договір кредиту №032/29-486 К (далі - Кредитний договір), відповідно до якого відповідач надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 224 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 13,50% процентів річних.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісяця до 20 числа кожного календарного місяця, згідно графіку, який міститься в пп. 1.1.1. кредитного договору частково погашати заборгованість за кредитним договором та сплачувати нараховані проценти.

Відповідно до змін до установчих документів, здійснених на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. за № 514 -VI, АКБ «Укрсоцбанк» надалі іменоване Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», скорочено - ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з "зрушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №032/29-486 К від 03.07.2008 р. між банком, позичальником та позивачем укладено Договір поруки №032.02-04/461 від 03.07.2008 р.

Згідно п. 1.1. вказаного договору поруки Поручитель зобов'язується перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

Згідно з п.п. 2.1.1. договору поруки Поручитель, зокрема, відповідає за повернення кредиту Позичальником в повному обсязі до 02 липня 2033 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п. 3.1.4. договору поруки, Поручитель зобов'язаний у разі невиконання Позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед Кредитором разом з Позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

У відповідності до п.6.2. договору поруки вказаний договір набуває чинності з дати його укладання, при цьому строк дії названого договору поруки не встановлений.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з п. 1.1.1. кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту був встановлений до 02 липня 2033 року.

В той же час кредитним договором, а саме п. 4.4. була встановлена умова настання строку дострокового виконання основного зобов'язання, а саме, у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п.п.3.3.7.,3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, а, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони вказаних кредитних правовідносин (Банк та Позичальник) врегулювали у кредитному договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту №032/29-486 К від 03.07.2008 р., який було подано Банком в якості додатку № 2 до позовної заяви №б/н від 03.07.2014 року, (поданої відповідачем 17.07.2014 р. до Ірпінського міського суду Київської області), Позичальник починаючи з 21 листопада 2008 року допустив більше ніж на 90 календарних днів невиконання зобов'язань, які визначені п. 3.3.7. та 3.3.8. кредитного договору. Таким чином, перевіривши розрахунок позивача суд приходить до висновку, що строк користування кредитом достроково сплив -18.02.2009 року. І саме з цього часу у Банка виникло право достроково стягнути з Позичальника всю суму кредиту, процентів та нарахованих штрафних санкцій, а Позичальник, відповідно, зобов'язаний був на протязі 1 (одного) робочого дня погасити кредит в повному обсязі.

Дана правова позиція також підтверджена Верховним Судом України у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2875цс15 за позовом фізичної особи до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання поруки "зупиненою, а саме зроблений слідуючий правовий висновок: «Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні горів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів, зокрема в разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж 90 календарних днів своїх обов'язків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а позичальник зобов'язаний протягом 1 робочого дня повернути кредит у повному обсязі, сплатити відсотки та штрафи, отже, сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Оскільки боржник здійснив останній платіж: 03 листопада 2008 року (за 20.10.2008 р.), а черговий платіж, який повинен був сплачений до 20.11.2008 року так і не сплачений, то строк користування кредитом достроково сплив 18 лютого 2009 року, тобто через 90 календарних днів з дати, коли позичальник перестав сплачувати кредит, нараховані проценти за кредитом та штрафні санкції, тому строк у шість місяців від дня настання зміненого строку виконання основного зобов'язання закінчився 18 серпня 2009 року, натомість банк звернувся до суду з позовом поза межами цього строку, зокрема 17 липня 2014 року, а тому вимога про визнання поруки - припиненою є обґрунтованою та підлягає задоволенню".

Відповідно до вимог ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України вказаний висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, згідно частини 4 статті 559 ЦК України строк пред'явлення позовної вимоги Банку до Поручителя про виконання зобов'язань Поручителем за названим договором поруки сплив 18.08.2009 р. і саме не пізніше цього строку Банк мав право пред'явити будь-які позовні вимоги до Поручителя, тобто після cпливу 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання за названим кредитним договором в повному обсязі.

В той же час, Банк звернувся до суду з позовними вимогами до Поручителя та Позичальника, лише 17 липня 2014 року, тобто з пропуском вищевказаного строку пред'явлення вимоги до Поручителя, а також, взагалі, з пропуском строку позовної давності, яка закінчилася ще 18 лютого 2012 року. Однак, незважаючи на те що позовна давність сплила 18 лютого 2012 року, в данному випадку, інститут позовної давності не застосовується виходячи з того, що зобов'язання поручитиля припинилися через припинення поруки ще раніше, а саме 18 серпня 2009 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порука ОСОБА_1, що виникла з Договору поруки №032.02-04/461 від 03.07.2008 р. є припиненою на підставі частини 4 статті 559 ЦК України у зв'язку з не пред'явленням Банком протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання вимоги до Поручителя.

За своєю правовою природою строк, визначений ч.4 ст.559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим) і його закінчення є підставою для припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки, тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються (презумпція припинення поруки).

У правових висновках Верховний Суд України вказує, що звернення до суду з позовом про визнання поруки припиненою не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору (постанови від 05.12.2012 року №6-147цс12, від 18.10.2013 року №6-107цс13).

Таким чином, права позивача підлягають захисту шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання поруки, яка виникла на підставі договору поруки № 032.02-04/461 від 03.07.2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - припиненою.

Суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати в справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором поруки № 032.02-04/461 від 03.07.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя