Справа № 363/1696/13-ц Головуючий у І інстанції Купрієнко С. І.
Провадження № 22-ц/780/3225/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 1 20.07.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Іванової І.В., Фінагєєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року у справі за позовом міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави, в особі Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», до Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

11 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року в задоволенні поданої заяви відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали суд першої інстанції зазначив, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не може вважатись нововиявленою обставиною, на момент розгляду справи вони не існували, про що могло бути відомо заявникові.

Суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не було доведено підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року скасувати та задовольнити подану заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, керуючись наступним.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 363 ЦПК України, рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними ( доказами ), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 5 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» від 27 лютого 1981 року, як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року визнано незаконним рішення тридцять першої сесії 5 скликання Вишгородської міської ради Київської області від 29 грудня 2009 року №31/16 в частині надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,12 га, для ведення садівництва, що розташована в садовому товаристві «Дніпро-8».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1041 га, для ведення садівництва, серії НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3.

В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та повернення земельної ділянки відмовлено ( а.с. 125-129 т. 1 ).

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2014 року, вищезазначене рішення Вишгородського районного суду в частині відмови в позові скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1041 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та повернуто зазначену земельну ділянку у власність держави.

В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року залишено без змін ( а.с. 207-211 т. 1 ).

11 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду, із заявою про перегляд рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 листопада 2013 року по даній справі у зв'язку із нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що йому стало відомо з листа Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства №04-35/224 від 08 лютого 2017 року, яким було надано копію наказу Державного комітету лісового господарства України від 28 жовтня 2010 року, про те, що спірна земельна ділянка, яка вкрита зеленими насадженнями та розташована на території міста Вишгород, віднесена до категорії рекреаційно-оздоровчих лісів ( а.с. 1-4 т. 2 ).

Згідно п. 5 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що процесуальні недоліки розгляду справи ( зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів ) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, обставина на яку посилається заявник, підлягала доказуванню і, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються.

Цей обов'язок розповсюджується й на заявника по справі, який мав право подання доказів як самостійно, так і шляхом заявлення відповідних клопотань суду.

За таких обставин, зазначені заявником обставини та надані ним докази, на переконання апеляційного суду, не є нововиявленими у розумінні положень ст. 361 ЦПК України.

При цьому, будь-яких інших даних щодо обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення зазначеного рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд, матеріали справи не містять.

Відтак, на переконання апеляційного суду, заявлені вимоги задоволенню не підлягають за їх необґрунтованістю.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали, неправильне застосування норм процесуального права при її постановленні, відсутність документа про віднесення спірної ділянки до категорії лісогосподарського призначення, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження у суді другої інстанції та не спростовують висновок суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_2.

При цьому, допущені судом першої інстанції описки у судовому рішенні, на переконання апеляційного суду, не впливають на його законність та обґрунтованість та не можуть бути підставою для задоволення апеляційної інстанції, оскільки вони можуть бути виправлені у порядку, передбаченому ст. 219 ЦПК України

Відтак, ухвала суду, постановлена з дотриманням норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 361-365 ЦПК України, і підстав для її скасування згідно положень ст. 312 ЦПК України при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 312-315, 317, 319, 365 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року у справі за позовом міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах держави, в особі Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», до Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді І.В. Іванова

В.О. Фінагєєв