Справа № 131/529/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2017

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Олексієнко О.Ю.

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту укладення договору дарування та визнання права власності на майно, ціна позову 155667 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 03 березня 2017 року її рідна баба ОСОБА_2 подаровала їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,18 га, з яких: земельна ділянка площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд, та земельна ділянка площею 0,08 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок належав відповідачу на праві особистої власності на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 13 жовтня 1986 року.

Земельна ділянка нажала відповідачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого Іллінецькою міською радою 21 липня 1994 року.

Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, відповідач передала їй, як обдарованій, документи на житловий будинок та земельну ділянку. ОСОБА_1, в свою чергу, прийняла дарунок без будь яких застережень чи умов.

Згідно досягнутої домовленості та укладеного договору сторони домовились, що відповідач на наступний день з'явиться до нотаріальної контори в м. Іллінці для нотаріального посвідчення укладеного між нами договору дарування. Однак ОСОБА_2 до нотаріальної контору не з'явилась.

При вчиненні правочину, дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, направлених на реальний перехід права власності. Позивач та відповідач мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, вільне волевиявлення на досягнення наслідків, пов'язаних із даруванням будинку та земельної ділянки, що відповідало їх внутрішній волі, тобто, правочин був реальний. При цьому, ні заперечень, ні зауважень з приводу правочину ніхто з сторін правочину не заявляв.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як важливі або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, відносно яких за заявою хоча б однієї із сторін може бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідач на даний час продовжує ухилятись від нотаріального посвідченни фактично укладеного між ними договору дарування вище вказаного житлового будинку та земенльної ділянки.

Тому, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору дарування. Відповідач передала їй майно та відповідні документи на нього, а позивач, в свою чергу, прийняла його, при цьому відповідач наразі ухиляється від нотаріального оформлення фактично укладеного договору дарування, позивач просить суд встановити факт укладення 03 березня 2017 року договору дарування житлового будинку за земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1, між нею та відповідачем та визнати за нею право власності на вказане майно.

Позивач ОСОБА_1 не з'явився, подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, із проханням вирішити справу в її відсутність і задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, із проханням вирішити справу в її відсутність і задовольнити її позовні вимоги.

За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі регулюються цивільним законодавством України.

Так, відповідно до ст. 717 ЦК України: "За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність."

Згідно зі ст. 719 ЦК України: "Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Договір дарування майнового права та договір дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним."

Таким чином, договір дарування підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

Сторони вказаної вимоги чинного законодавства не дотримались.

Тому укладений сторонами договір дарування не відповідає вимогам чинного законодавства.

При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд вважає, що понесені судові витрати необхідно покласти на позивачку.

Керуючись ст..ст.717,718,719 ЦК України, ст.ст. 6-14,60,212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту укладення договору дарування та визнання права власності на майно, ціна позову 155667 грн., - відмовити за його безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну, скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Головуючий: