Справа № 642/3794/17-ц
Провадження № 2/642/1452/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 серпня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в:

28 липня 2017 року надійшов позов до суду із вимогою в рахунок погашення заборгованності станом на 13 травня 2017 року, що становить 48837, 91 дол. США, звернути стягнення на предмет іпотеки.

23 червня 2017 року сплачений судовий збір у сумі 19 064, 07 грн.

При цьому, розмір судового збору повинен відповідати ціні позову, виходячи з курсу НБУ України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, вбачається що документ про сплату судового збору подається до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає вимогам, не може бути належним доказом сплати судового збору.

Дослідивши заяву, оглянувши додані до неї докази, вважаю, що її необхідно залишити без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Отже, резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.

Однак, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, заява не містить початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого в статті 11 ЦПК, та з метою дотримання вимог статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд, керуючись частиною 4 статті 119 ЦПК України, вважає необхідним позовну заяву з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки щодо відповідності змісту позовної заяви вимогам вказаних статей ЗУ «Про іпотеку».

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАВЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в 3-три денний строк з дня отримання Ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -