Справа №591/2156/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/1320/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

10 серпня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич»

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2017 року за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» про стягнення вартості частки в майні товариства,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 липня 2017 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на вбудоване нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, площею 1213,3 кв.м, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» (далі - ТОВ ТФ «Магазин «Славутич»), .

Вказану ухвалу ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» оскаржило в апеляційному порядку та, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вказує, що позивачем не доведена неможливість виконання рішення у справі у разі задоволення позову, як і не доведені наміри відповідача реалізувати нерухоме майно. Крім того зазначає, що суд не пересвідчився чи існує між сторонами спір, а позивач має право вимоги згідно із заявленим позовом. Вважає, що суд оскаржуваною ухвалою безпідставно втрутився у господарську діяльність товариства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення директора ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» ОСОБА_3 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя місцевого суду виходила з наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову у обраний заявником спосіб, оскільки воно спрямоване на забезпечення прав сторони у спорі, запобіганню негативних наслідків, можливому забезпеченню виконання рішення суду в майбутньому і є достатнім для забезпечення прав сторони.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 заявлено позов про стягнення вартості 1/2 частки в майні товариства, розмір якої складає 3562818,43 грн.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що мати заявника ОСОБА_5 за життя була власницею 74,24 % частки у статутному фонді відповідача. Після її смерті позивач прийняв спадщину, зокрема і 1/2 частину від вказаної частки у статутному фонді, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. За наслідками проведених товариством зборів обрано нового голову товариства, проте матір позивача зі складу учасників не виключено, як і не прийнято рішення відносно включення до складу учасників товариства позивача або виплати йому вартості його частки чи видачі її в натурі. Наступні збори учасників товариства проведені не були, оскільки крім спадкоємців ОСОБА_5 ніхто не з'явився.

Зазначені дії відповідача заявник вважає порушенням своїх прав, а також зазначає про наміри директора заволодіти майном товариства, що проявляється як у спробах припинити діяльність товариства, так і реальної можливості безперешкодного розпорядження ним. Зазначає, що арешт належного товариству вбудованого нежитлового приміщення площею 1213,3 кв.м по АДРЕСА_1, оціночною вартістю 9177400 грн. є найбільш доцільним способом забезпечення позовних вимог, оскільки не позбавить відповідача права користування цим майном.

Враховуючи характер спору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов, так як невжиття заходів забезпечення позову та реальна можливість подальшого відчуження спірного нерухомого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі доведеності позову.

Вартість нежитлового приміщення, на яке позивач просить накласти арешт, складає 9177400 грн., а отже є єдиним майном, вартість якого є достатньою щоб забезпечити виконання можливого рішення суду у справі і є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, у разі відчуження відповідачем належних йому нежитлових приміщень, виконання можливого рішення суду буде неможливим.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19 квітня 2017 року, основним видом діяльності відповідача є здавання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а тому обраний позивачем спосіб забезпечення позову не перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, бо не обмежує його у використанні вказаного майна самостійно чи передачі його в користування третіх осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають нормам процесуального права, ухвала є необґрунтованою, не знайшли свого об'єктивного підтвердження, так як всі надані сторонами докази та пояснення сторін по справі були оцінені судом в їх сукупності і відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, яка передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст..ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» відхилити.

Ухвалу судді Зарічного районного суду м.Суми від 07 липня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -