Справа № 466/2548/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/3045/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парус» - Кравчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парус» про захист виключних майнових прав суб'єкта авторського права та стягнення компенсації за порушення виключного майнового права суб'єкта авторського права,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги положення п.1 ст. 12 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за яким авторське право і право власності на матеріальний об'єкт в якому втілено твір, не залежить одне від одного, відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки. Посилається на те, що перебудова і перейменування об'єкта, запроектованого автором, як нежитловий в офісно-житловий, чи багатоквартирний житловий будинок, без згоди (погодження) автора, чи суб'єкта авторського права, є порушенням майнових прав автора, передбачених ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Стверджує, що суд неправильно застосував норму матеріального права, посилаючись на ч.2 ст. 33 Закону України «Про авторське прав і суміжні права», оскільки така норма регламентує укладення договору про передачу прав на використання творів, розміру і порядку виплати авторської винагороди, хоча в даному випадку йдеться не про авторську винагороду, а про винагороду відчужувача за передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на проектну документацію. Зазначає, що передачу (відчуження) майнових прав суб'єктів авторського права регламентовано ст. 31 вищенаведеного Закону. Звертає увагу, що нормами Закону України «Про авторське право і суміжні права» не передбачено жодних кваліфікаційних, чи будь-яких інших обмежень кола осіб, яким можуть бути передані (відчужені) авторські права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парус» - Кравчук О.А.про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено та сторонами визнаються такі обставини.

06 лютого 2007 року ТзОВ «Гаразд Проект» (у квітні 2010 року перейменоване у ТзОВ «АБ «АТЕЛЬЄР»), як підрядником, та ТзОВ «Харчопром Сервіс», як замовником укладено Договір №ЛП-14-07 на виконання проектних робіт, відповідно до якого підрядник зобов'язується на завдання замовника здійснити виготовлення проектної документації - Проект стадія «П» архітектурно - будівельний розділ для будівництва офісно-торговельного центру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх.

14 червня 2007 року ТзОВ «Гаразд Проект» (підрядник) та ТзОВ «Харчопром Сервіс» (замовник) укладено Договір №ЛП*РД-14-07 на виконання проектних робіт, відповідно до п.1 якого підрядник зобов'язується на завдання замовника здійснити виготовлення проектної документації - проект стадія «РД» архітектурно-будівельний розділ для будівництва офісно-торгівельного центру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх.

Директором ТзОВ «Гаразд Проект» та автором проекту вказано ОСОБА_5

Відповідно до Проекту, під авторським наглядом його автора, замовник - ТзОВ «Харчопром Сервіс», як власник земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,4559 га, та цільовим призначенням - будівництво та обслуговування адміністративного комплексу з підземними стоянками), збудував чотири поверхи майбутнього торгівельно-офісного центру, що склало 17% готовності.

11.05.2012 року вказаний об'єкт незавершеного будівництва відчужено ТзОВ «Ніка Захід», яке внесло цей об'єкт в якості пайового внеску до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парус» (далі - ОК «ЖБК «Парус»), і з 18.08.2015 року, останній є власником об»єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки.

Відповідно до договору №06/АП-2010 від 06.07.2010 року, укладеного ТзОВ «АБ Ательєр» - відчужувачем та ОСОБА_2 - набувачем, ТзОВ «АБ Ательєр» у повному складі передає ОСОБА_2 належні йому виключні майнові права інтелектуальної власності на Проектну документацію для будівництва офісного центру на АДРЕСА_1, яка створена відчужувачем у порядку виконання ним договірних обов'язків відповідно до Договору №ЛП-14-07 від 06.02.2007 року та Договору №ЛП*РД-14-07 від 14.06.2007 року на весь строк дії авторського права, як передбачено законодавством України, на всю територію світу, а набувач приймає такі виключні майнові права інтелектуальної власності.

Листом від 06.07.2010 року ОСОБА_5 передав ТзОВ «АБ Ательєр» всі виключні майнові права на твір інтелектуальної власності, пов»язані з участю в розробці проектної документації для будівництва офісного центру на АДРЕСА_1, яка створена в порядку виконання виконання трудових обов»язків. (а.с.127)

ОК «ЖБК «Парус» проводить реконструкцію об'єкта незавершеного будівництвом офісно-житлового центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підземними автостоянками на АДРЕСА_1 під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом та будівництво трансформаторної підстанції на підставі нової проектної документації, розробленої Приватним підприємством «Р.О.М.Б.», що вбачається з дозволу на виконання будівельних робіт від 03.12.2015 року №ІУ86 (а.с.74, 75).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовно виходив з недоведеності позивачем позовних вимог.

Так, відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 422 ЦК України право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Відповідно до ст. 421 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Згідно з положеннями ст. 1112 ЦК України за договором про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності одна сторона (творець - письменник, художник тощо) зобов'язується створити об'єкт права інтелектуальної власності відповідно до вимог другої сторони (замовника) та в установлений строк; договір про створення за замовленням і використання об'єкта права інтелектуальної власності повинен визначати способи та умови використання цього об'єкта замовником.

Відповідно до положень ст. 433 ЦК України і статті 8 Закону України «Про авторське право та суміжні права» об'єктами авторського права є, зокрема, твори архітектури.

Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України «Про авторське право та суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права» порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують майнові права суб'єктів авторського права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону.

Згідно з положеннями ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону, суб'єкти авторського права мають подавати позови про відшкодування моральної (немайнової) шкоди; про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Відповідно до положень ДБН А.2.2-3-2014 „Склад та зміст проектної документації на будівництво" проект може включати ескізний проект, проект, робочий проект і передбачає розробку робочої документації. Проектна документація підлягає розробці, затвердженню, експертизі, а в визначених випадках і погодженню органами державної влади. Проектною стадією керує головний архітектор проекту та головний інженер проекту. Вказаний ДБН передбачає, що кожна з частин проекту (ескізний проект, чи робоча документація) включає перелік схем, планів, креслень, описів, однак не всі вони мають творчий характер і втілюють авторський задум, з чого слідує, що лише ті частини проекту, що включають творчий елемент підлягають правовій охороні.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Однак позивачем не подано доказів, що при створенні проектної документації на реконструкцію об'єкта незавершеного будівництвом офісно-житлового центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підземними автостоянками на АДРЕСА_1 під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом та будівництво трансформаторної підстанції, використано проектну документацію для будівництва офісного центру на АДРЕСА_1, яка створена ТзОВ «Гаразд Проект» у порядку виконання ним договірних обов'язків відповідно до Договору №ЛП-14-07 від 06.02.2007 року та Договору №ЛП*РД-14-07 від 14.06.2007 року, і клопотання про призначення судової експертизи об»єктів інтелектуальної власності позивачем не заявлялось.

Також позивачем не подано доказів порушення права контролювати процес спорудження об»єкта архітектури й бути допущеним до будівництва та права на внесення змін до не завершеного будівництвом об»єкта містобудування, як до реконструкції, так і в процесі її проведення.

Крім того, колегією суддів приймається до уваги і те, що ні в договорі від 06 лютого 2007 року №ЛП-14-07, ні в договорі від 14 червня 2007 року №ЛП*РД-14-07 не визначено способів та умов використання об'єкта замовником ТзОВ «Харчопром Сервіс», тобто обсягу прав, що передаються ТзОВ «Гаразд Проект» замовникові на створений у результаті виконання договору об'єкт інтелектуальної власності, способів та умов використання об'єкта інтелектуальної власності замовником, а тому вказані договори не можна вважати авторськими договорами, так як своєю правовою природою ці договори є договорами підряду на проведення проектних робіт, які регулюються ст.ст.887-891 ЦК України". (а.с.41-43, 44-46)

Помилковий висновок суду, що договір №06/АП-2010 від 06.07.2010 року є по суті не укладеним та не може породжувати відповідних правових наслідків, а також, що ОСОБА_2 не має кваліфікаційного сертифікаційного сертифікату і відповідно не має прав здійснювати архітектурну діяльність, а відтак вносити зміни у проектну документацію чи брати участь у її реалізації висновку щодо недоведеності позивачем позовних вимог не спростовує.

А відтак, оскільки інші доводи апеляційної скарги про порушення майнових авторських прав в зв»язку з перебудовою та перейменуванням об»єкта незавершеного будівництва спростовується вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом по суті правильно вирішено спір, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.