Справа № 209/2230/17
Провадження № 2/209/1357/17
УХВАЛА

"22" серпня 2017 р. м. Кам'янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на човен білого кольору, із дюралевого корпусу «Прогрес 4», державний знак УДБ 48-40, заводський номер 04702, 1981 року випуску, з підвісним двигуном марки «Джонсон» білого кольору; судові витрати покласти на нього.

Відповідно до ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як розяснено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає із положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Відповідно до п.п.41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме позовна заява не містить:

-ціни позову щодо вимог майнового характеру, оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, тому ціну позову щодо вимог майнового характеру слід вказати згідно грошової оцінки вартості майна на час звернення до суду, яку необхідно надати суду; з урахуванням визначеної вартості майна позивачу необхідно сплатити судовий збір, та надати оригінал квитанції про його сплату;

- не надано доказів на підтвердження місцезнаходження майна за адресою: м.Кам'янське, вул.Набережна, 1;

- не містить опису обставин та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, щодо добросовісності володіння майном, відкритості, безперервності, безтитульності, володіння в контексті ст. 344 ЦК України;

- не містить обгрунтування підстав для застосування норми ст.110 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача) або ст.114 ЦПК України про виключну підсудність.

У поданій суду позовній заяві позивачем не зазначено, хто на даний час є власником майна, позивач не вказав про наявність чи відсутність його правонаступників, як і не зазначив посилань на докази в обґрунтування таких обставин. Крім того, не залучений орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Участь у справі в якості відповідача Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» сторона позивача не обґрунтувала жодним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачений судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України» про визнання права власності за набувальною давністю.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 3 (трьох) днів з дати отримання даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Решетник