22-ц/775/483/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Вайновська О.Є.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Пономарьової О.М., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Герасимової Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Нікольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 червня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №R9B за яким ОСОБА_2 отримав від ПАТ «ВТБ Банк» грошові кошти у сумі 79 272,00 грн. зі строком повернення 23 грудня 2016 року. На виконання вказаного кредитного договору,того ж числа між сторонами укладено договір застави, який посвідчено державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_4, предметом застави є автомобіль марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 310306. Предмет застави сторонами оцінено в 88 080,00 грн. Відповідач у повному обсязі не виконував обовязки передбачені кредитним договором у звязку з погіршенням матеріального становища, що призвело до утворення заборгованості. Наприкінці березня 2017 року він отримав з Нікольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 березня 2017 року про звернення стягнення на предмет договору застави транспортного засобу на підставі виконавчого напису нотаріусу № НВХ 098436, виданого 29 липня 2016 року. Посилаючись на порушенням нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, порушення умов щодо безспірності суми заборгованості, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 07 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 червня 2017 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимогу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач, з посиланням на ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», зазначає, що відповідачем не надано доказів про реєстрацію в Державному реєстрі відомостей до початку процедури звернення стягнення на майно. Крім того, при видачі виконавчого напису порушена основна умова її видачі - безспірність грошової суми заборгованості, з якою він не погоджується, оскільки проживає у зоні АТО, та банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами.

Відповідно до положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності представника відповідача та третіх осіб, які повідомлені про час та місце розгляду справи та надали заяви про розгляд справи за їх відсутність.(а.с.118-120,130,131,171)

Заслухавши суддю - доповідача, доводи позивача та його представника ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, ознайомившись із доводами письмових заперечень, наданих відповідачем, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено,що 23.12.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №R9B на суму 79 272 гривні зі сплатою 18% річних за користування кредитом регулярними щомісячними платежами до 28-го числа кожного місяця з кінцевим строком поверненням кредиту 23.12.2016 року.

В забезпечення виконання зобовязань позивача за кредитним договором 23.12.2011 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_2 укладений договір застави №R9B транспортного засобу автомобілю марки ВАЗ 217030-124-01, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 88080 гривень, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 310306 від 10.12.2011 року, посвідчений державним нотаріусом Володарської держнотокнотори.

Оскільки ОСОБА_2 з 02. 07.2014 року порушив свої зобовязання за кредитним договором та не виконав письмову вимогу банку від 11.05.2016 року щодо погашення заборгованості за кредитним договором, за заявою ПАТ «ВТБ Банк» 29.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет договору застави транспортного засобу марки ВАЗ 217030 вартістю 88080 гривень, що належить ОСОБА_2 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 у розмірі 79586,72 гривень.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримав вимогу ПАТ «ВТБ Банк» про необхідність погашення боргу, яку не виконав, а нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому він правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, вчинив виконавчий напис і звернув стягнення на предмет застави.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 ОСОБА_1 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 ОСОБА_1 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 ОСОБА_1 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 ОСОБА_1 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 ОСОБА_1 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17 )

В обґрунтування позову, а також в апеляційній скарзі ,ОСОБА_2, крім іншого, посилалася також на те, що вимоги ПАТ « ВТБ Банк», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису,неправомірні. Зокрема, ОСОБА_2 не погоджувався з нарахованою пенею у розмірі 11 776,79 гривень, зазначеною у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, зі строком її нарахування.

Як вбачається з матеріалів справи,приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет договору застави транспортного засобу марки ВАЗ 217030 вартістю 88080 гривень, що належить ОСОБА_2 з метою задоволення вимоги ПАТ «ВТБ БАНК» у розмірі 79586,72 гривень, з яких: 13607,44 гривень заборгованість за кредитом, 30521,29 гривень заборгованість за простроченим кредитом, 632,65 гривні 3% річних за порушення зобовязань щодо повернення кредиту, 2818,16 гривень інфляційні витрати за кредитом, 17278,50 гривень прострочена заборгованість за відсотками, 842,62 гривні заборгованість за нарахованими відсотками, 382,67 гривні 3% річних за порушення зобовязань щодо сплати процентів, 1726,60 гривень інфляційні витрати за процентами, 11776,79 гривень пеня.

При цьому, згідно заяви банку та розрахунку заборгованості, наданих нотаріусу, вбачається, що заборгованість за кредитним договором виникла за період з 02 липня 2014 року по 18 липня 2016 року, а пеня у розмірі 11 776гривень 79 гривень нарахована за порушення строків виконання зобовязання з 29.01.2015 року по 30.09.2015 року.( а.с.170)

Разом з цим, відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно матеріалів справи позивач зареєстрований та постійно проживає за адресою:Донецька область,Володарський район,смт Володарське (наразі Нікольське).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р смт Володарське( Нікольське) Володарського району Донецької області,відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.( а.с.179)

Отже,сам факт наявності діючого норми закону, згідно якої забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у зоні, де проводилася антитерористична операція,є достатнім аргументом стосовно прийняття доводів апелянта про некоректність заявленої суми заборгованості, яку не можна вважати безспірною.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, нотаріусу надавались документи,передбачені підпунктом 2.1 пункту 2 ОСОБА_1 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, зокрема, щодо реєстрації та проживання боржника,згідно яких вбачається, що ОСОБА_2 проживає в зоні АТО ( кредитний договір, договір застави, заява про вчинення виконавчого напису, паспортні дані ). ( а.с. 162,163)

Крім того, у справі відсутні докази реєстрації ПАТ «ВТБ Банк» у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження до початку процедури звернення стягнення на майно всупереч вимогам статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження».

За таких обставин, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сплачений ним судовий збір за подачу позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 640 гривень та за подачу апеляційної скарги - у розмірі 704 гривні,а всього 1 344 гривень 00 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 07 червня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 29 липня 2016 року, зареєстрований в реєстрі №532, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави транспортного засобу марки ВАЗ, модель 217030, тип - легковий седан, 2011 року випуску, колір-сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова,рами) ХТА217030ВО320588.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК»( ) на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір у сумі 1 344 (одна тисяча триста сорок чотири) гривень 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Гаврилова Г.Л.

ОСОБА_6

ОСОБА_7