Єдиний унікальний номер 226/205/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1380/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Курило В.П.

суддів Космачевської Т.В., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», треті особи: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області, Головне управління Держпраці у Донецькій області про визнання недійсними, скасування актів розслідування випадку погіршення стану здоров'я за формою Н-5 та зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилався на те, що під час перебування у трудових відносинах з відповідачем з ним трапилися нещасні випадки на виробництві, а саме: в ніч з 15 на 16 вересня 2015 року та в ніч з 19 на 20 вересня 2015 року. У зв'язку з чим з 16 вересня 2015 року по 18 вересня 2015 року та з 20 вересня 2015 року по 25 вересня 2015 року він перебував на лікарняному внаслідок гострого отруєння чадним газом, яке сталося під час виконання трудових обов'язків на ПАТ «ШУ «Покровське».

За результатами повторного розслідування випадку погіршення стану здоров'я, що стався 16 вересня 2015 о 09.10 год. з ОСОБА_1 на ПАТ «ШУ «Покровське», комісією, яка була призначена наказом від 10 грудня 2015 року № 2834 ТБ на підставі припису Н-9 № 06.6-03/43 від 09 грудня 2015 року головного управління Держпраці у Донецькій області, складено акт за формою Н-5, затверджений 19 грудня 2015 (а.с. 28-32, 138-139, 141 т.1).

За результатами повторного розслідування випадку погіршення стану здоров'я, що стався 20 вересня 2015 року о 02.10 год. з ОСОБА_1 на ПАТ «ШУ «Покровське», комісією, яка була призначена за наказом від 10 грудня 2015 № 2835 ТБ на підставі припису Н-9 № 06.6-03/43 від 09 грудня 2015 року головного управління Держпраці у Донецькій області, складено акт за формою Н-5, затверджений 19 грудня 2015 року від 09 грудня 2015 року головного управління Держпраці у Донецькій області, складено акт за формою Н-5, затверджений 19 грудня 2015 року (а.с. 33-37, 138-139, 219 т.1).

Позивач просив скасувати акти, зважаючи на те, що вони складені формально, з істотними порушеннями вимог чинного законодавства.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом при розгляді справи не враховано, що комісія для проведення розслідування нещасного випадку у відповідності підпункту 2 пункту 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232 (далі - Порядок), створюється протягом доби, проте її було створено лише 22 вересня 2015 року, у той час, коли у відповідності до норм п. 8 Порядку, 16 вересня 2015 року та 20 вересня 2015 року про настання нещасний випадків були повідомлені керівники робіт, які у свою чергу повідомили роботодавця. Суд не звернув уваги, на те, що відповідно до п. 14 Порядку Комісія зобов'язана протягом трьох днів після її утворенню вивчити первинну медичну документацію, чого зроблено не було.

Після утворення комісії для проведення повторного розслідування, всупереч п. 11 Порядку позивач не був письмово проінформований про його права та не був з початку роботи комісії запрошений до співпраці, таким чином ніяке розслідування відповідачем не проводиться і на теперішній час.

У відповідності до п. 35 Порядку, після отримання відповідачем припису за формою Н-9 роботодавець зобов'язаний у п'ятиденний строк притягнути до відповідальності працівників, які порушили вимоги законодавства про охорону праці. Проте, цього зроблено не було, та не зважаючи на припис за формою Н-9 відповідачем і надалі було порушено норми п. 11 та 35 Порядку.

Позивач неодноразово вказував, що свідок ОСОБА_2 16 вересня 2015 року з позивачем у парі не працював, а працював після його лікування, тобто після 24 вересня 2015 року, що спростовує висновки акта за 16 вересня 2015 року. Також ОСОБА_2 пояснив, що для буріння видавався перфоратор, а за висновками експертизи м. Дніпропетровська причиною виникнення карбоксигебоглобіну в крові могло виникнути на робочому місці чи поряд з двигунами внутрішнього згорання за відсутності ефективної вентиляції. А тому, вважає що очевидно на момент розслідування карбоксігебоглобін, який є нестійким хімічним з'єднанням вивітрився.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що про нещасний випадок, який стався 16 вересня 2015 року він дізнався від гірничного майстра, тобто він сам не був свідком цієї події, а свої пояснення стосовно цього випадку він надавав на наступний день, що свідчить про те, що відповідачу про цей випадок було відомо своєчасно. Пояснення свідка ОСОБА_2 взагалі не відображені у судовому рішенні.

З невідомих причин суд зробив помилковий висновок про те, що позивач скаржився на стан свого здоров'я 19 вересня 2015 року вже у нарядній, не спустившись до шахти.

Рішення суду не містить в собі статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту Закону України «Про охорону праці», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядку № 1232 від 30 листопада 2011 року.

В засіданні апеляційного суду позивач не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Від представника позивача - ОСОБА_4 надійшло клопотання розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в засідання апеляційного суду осіб, які приймають участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у їх відсутність .

Представники відповідача та третьої особи просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи і, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає. Розглядаючи справу суд вірно визначив характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив обставини справи, надані докази, яким дав правильну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права та вірно вирішив спір.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 04 липня 2011 року працював гірником очисного вибою у ПАТ «ШУ «Покровське», з якого звільнився 05 жовтня 2015 року (а.с. 11-17. т.1).

У відповідності до п.3 Акту розслідування погіршення стану здоров'я, що сталося 16 вересня 2015 року 0 09.10 год. вбачається, що 15 вересня 2015 року о 23.20 год. позивач прибув на територію підприємства для роботи у четверту зміну. Після отримання наряду 16 вересня 2015 року о 00.50 год. ОСОБА_1 разом з робітниками дільниці № 3 опустився у шахту і направився до місця виконання наряду - монтажного хідника 12 південного конвеєрного штреку блоку № 10, куди прибув о 01.20 год., де приступив до буріння шпурів для установки шильїв. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виконували наряд спочатку розрізу, а ОСОБА_2 і ОСОБА_8 вище на 100 м. Приблизно о 04.00 год. ОСОБА_1 відчув погіршення стану здоров'я: нудоту, біль у потилиці та скронях, про що повідомив помічника начальника дільниці ОСОБА_9, якій запропонував позивачу відпочити на свіжій струї повітря. Після відпочинку, вийшовши на 12 південний штрек блоку № 10, ОСОБА_1 знову відчув нездужання. О 08.30 год. виїхав на поверхню шахти, о 09.10 год. звернувся до поверхневого медичного пункту зі скаргами на загальне нездужання, де медична сестра ОСОБА_5 надала позивачу першу медичну допомогу. Зі слів ОСОБА_1 стан його здоров'я покращився, після чого він покинув територію підприємства та самостійно звернувся до Димитровської ЦМЛ. У період з 16 вересня 2015 року по 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні вказаної лікарні. 19 вересня 2015 року був виписаний до роботи (а.с.30 т.1).

У відповідності до п.3 Акту розслідування, погіршення стану здоров'я, що сталося 20 вересня 2015 року 0 02.10 год. вбачається, що 19 вересня 2015 року о 18.00 год. позивач прибув на територію підприємства для роботи у третю зміну. Отримавши у нарядній дільниці № 3 наряд на буріння шпурів у монтажному хіднику 12 південної лави блоку № 10, зі слів ОСОБА_1 останній попросив заступника начальника дільниці № 3 ОСОБА_10 замінити йому наряд, так як він відчував себе зле, але ОСОБА_10 його прохання не задовольнив. Після отримання наряду о 19.00 год. ОСОБА_1 разом з працівниками дільниці № 3 опустився у шахту і направився до місця виконання наряду. При переміщенні до робочого місця позивач декілька разів зупинявся, так як відчував себе недобре. До робочого місця ОСОБА_1 у супроводі ОСОБА_2 прибув о 20.20 год. У процесі виконання змінного завдання позивач періодично перепочивав, так як відчував слабкість і нудоту. Про погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 повідомив гірничого майстра ОСОБА_11 і помічника начальника дільниці № 3 ОСОБА_12 20 вересня 2015 року о 01.40 год. позивач був супроводжений робітниками дільниці № 3 до підземного медичного пункту. Після надання медичної допомоги хворий був супроводжений до поверхневого медичного пункту, а звідти був доставлений о 04.30 год. у стаціонарне терапевтичне відділення Димитровської ЦМЛ, де знаходився на лікуванні до 25 вересня 2015 року включно (а.с.35 т.1).

В результаті повторного розслідування, комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 вересня 2015 року о 09 год. 10 хв., та комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 20 вересня 2015 року о 02 год. 10 хв. проведено розслідування та складено акти за формою Н-1, відповідно до яких і в першому і другому випадках, відповідно до висновків комісії встановлено, що вплив шкідливих виробничих факторів, що могли привести до погіршення стану здоров'я позивача, не зафіксовано, а тому підстав для складання акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 не має (а.с. 31, 36 т.1).

За висновком комісійної судово-медичного експертизи № 184 м. Дніпропетровськ від 08 вересня 2016 року (експертиза закінчена 29 вересня 2016 року), проведеної за матеріалами кримінального провадження № 0002704 за фактом погіршення стану здоров'я ОСОБА_1, у останнього по подіям 16 вересня 2015 року встановлено у крові 22% карбоксигемоглобіну та 20.09.2015 - 18% карбоксигемоглобіну, легкий ступень гострого отруєння чадним газом, що відповідає легким тілесним ушкодженням. Причиною виникнення карбоксигемоглобіну у крові ОСОБА_1 могли бути: паління тютюнових виробів, знаходження на робочому місці чи поряд з механізмами з двигунами внутрішнього згорання при відсутності ефективної вентиляції, в осередку пожежі з задимленням, обігрів опалювальними приладами з відкритими нагрівальними елементами та інше. Конкретно джерело окису вуглецю, внаслідок чого у крові позивача виявлено карбоксигемоглобін, встановити неможливо. У зв'язку з відсутністю дослідження крові на наявність карбоксигемоглобіну перед спуском до шахти 15 вересня 2015 року та 19 вересня 2015 року встановити його наявність у крові перед спуском в шахту неможливо. Тепловий удар, зазвичай, виникає при неконтрольованому підвищенні температури навколишнього повітря в зоні робочого місця (роботи приладів та механізмів з виділенням тепла та відсутністю достатньої вентиляції). Аналіз наданої медичної документації дає можливість вказати, що будь-яких об'єктивних даних про наявність у ОСОБА_1 «теплового удару» не встановлено. Встановлені діагнози: гостре отруєння чадним газом легкого ступеню 16.09.2015 та 20.09.2015, свідчать про потрапляння до організму шкідливої речовини - чадного газу (окису вуглецю), а не про конкретне місце знаходження джерела шкідливого впливу. Шкідливе джерело (чадний газ) за умови знаходження в зоні роботи декількох людей діє токсично на всіх присутніх, токсична дія чадного газу не буває вибірковою, але чутливість до нього індивідуальна і залежить від особливостей конкретного організму. Випадки погіршення здоров'я ОСОБА_1 16.09.2015 та 20.09.2015 могли бути і наслідком шкідливого впливу на організм позивача факторів зовнішнього середовища, які не знаходяться в шахті, а саме: куріння, вдихання вихлопних газів автомобіля, вдихання диму від багаття та інші причини. Випадок погіршення здоров'я ОСОБА_1 20.09.2015 не міг бути наслідком незавершеного лікування випадку гострого отруєння чадним газом легкого ступеню з погіршенням стану здоров'я 16.09.2015, тому що під час лікування з 16.09.2015 по 18.09.2015 зміст СОНв знизився з 22% до 12 %, а 20.09.2015 СОНв у крові хворого знов був 18%. У осіб, які палять, вміст СОНв у крові може підійматися до 15-20% без ознак гострого отруєння (а.с.129-135 т.2).

За висновком комісійної судово-медичного експертизи № 98 м. Маріуполь від 25.08.2016 (експертиза закінчена 25.04.2017), проведеної у даній цивільній справі, згідно представленого акту № 531 про нещасний випадок невиробничого характеру ПАТ «ШУ «Покровське» на ім'я ОСОБА_1 від 11.09.2015, з якого вбачається, що після травмування у побуті внаслідок падіння з велосипеду 29.08.2015 о 09.20 год. в лікувальній установі йому було встановлено діагноз: забій, садно тім'яної частини голови, вирішити питання щодо причинного зв'язку можливого погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 з відповідною симптоматикою (слабкість, нудота, головна біль) 16.09.2015 та 0.09.2015 після отримання ушкоджень в ділянці голови 29.08.2015 не є можливим через ненадання медичних документів, які містять повноцінну та вичерпну інформацію щодо перебігу цієї травми, а також можливі консультації вузьких спеціалістів (у тому числі невролога, нейрохірурга). Згідно наданих медичних документів Димитровської ЦЛМ при лабораторному дослідженні крові позивача встановлена наявність карбоксигемоглобіну 16.09.2015 у кількості 22 %, 17.09.2015 - 15 %, 18.09.2015 - 12 %, 20.09.2015 - 18 %, 21.09.2015 - 16 % , 22.09.2015 - 7 %, 23.09.2015 - 6 %, 24.09.2015 - 2 %. Таким чином, незадовго до надходження до лікувальної установи 16.09.2015 та 20.09.2015 на організм ОСОБА_1 вплинув хімічний фактор, а саме: оксид вуглецю в повітрі навколишнього середовища, яким він дихав. Згідно наукової літератури окис вуглецю, навіть, у максимальній концентрації (близько 120мг/м3), що реєструється у великих місцях в години пік, не погіршує показники функції зовнішнього дихання як у здорових, так і у хворих, навіть, хворих на бронхіальну астму. Частка окису вуглецю в тютюновому димі становить 2-6 %, і концентрація його у повітрі, яким дихає курець (котрим є позивач), досягає 516 мг/м3. Тому у крові курця концентрація карбоксигемоглобіну становить 2-15 , у а тих, хто не палить, - близько 1%. Також згідно з літературними даними фізіологічна норма карбоксигемоглобіну становить 0,2-0,5 %, проте у даний час у мешканців великих міст кількість його досягає 1-2%, а іноді у тих, хто не палить, 4-5 %. Комісія не може достовірно вважати наявність виявленого у лікувальній установі карбоксигемоглобіну у крові ОСОБА_1 16.09.2015 у кількості 22% та 20.09.2015 у кількості 18 % результатом отруєння саме після виконання ним робіт в шахті 16.09.2015 та 20.09.2015 - у монтажному ходку, зазначеному в матеріалах справи. Враховуючи динаміку концентрації карбоксигемоглобіну в крові ОСОБА_1, зазначену вище, а також той факт, що карбоксигемоглобін є не стійким хімічним з'єднанням, особливо на фоні відповідного лікування, комісія вважає, що погіршення тану здоров'я ОСОБА_1 20.09.2015 з відповідною клінічною симптоматикою не могло бути наслідком незакінченого та неповноцінного лікування випадку погіршення здоров'я, який відбувся 16.09.2015, а є прямим наслідком повторного впливу повітря з вмістом підвищеної кількості оксиду вуглецю, встановлення обставин впливу та джерел якого не входить до компетенції судово-медичної експертизи (а.с.143-149 т.2).

У позовній заяві у даній справі позивач просив скасувати акти повторного розслідування випадку погіршення стану здоров'я що сталися 16 вересня 2015 року о 09.10 год. та 20 вересня 2015 року о 02.10 год. зважаючи на те, що вони складені формально, з істотними порушеннями вимог чинного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із наведених доказів та доводів по справі, та того що раптове погіршення стану здоров'я потерпілого під час виконання трудових обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів не підтверджено медичним висновком, що дають суду підстави вважати висновки комісії з розслідування випадків погіршення стану здоров'я позивача, що сталися 16 вересня 2015 року та 20 вересня 2015 року, викладені в актах за формою Н-5, затверджених 19 грудня 2015 року, такими, що відповідають обставинам справи і нормам закону, а тому підстав для їх скасування суд не находить.

Вказаний висновок суду є вірним з огляду на наступне.

Згідно за ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасним випадком визнається обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Згідно з пунктом 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

До гострого професійного отруєння належить захворювання, що виникло після однократного впливу на працівника шкідливої речовини (речовин).

До гострого професійного захворювання належить захворювання, що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру.

Відповідно до п.9 Порядку лікувально-профілактичний заклад повинен передати протягом доби з використанням засобів зв'язку та на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок на виробництві.

Статтею171 КЗпП України, ст.22 Закону України «Про охорону праці », п.п.10, 11 Порядку, визначено що роботодавець повинен організовувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний негайно своїм наказом утворити комiсiю з розслідування нещасного випадку. У разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) до складу комісії також входить представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством. Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини i причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування нещасного випадку за вiдповiдною формою.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про охорону праці », п.34 Порядку посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення повторного розслідування нещасного випадку.

Судом першої інстанції встановлено, що через погіршення стану здоров'я позивача, що сталося з ним в ніч з 15 на 16 вересня 2015 року та з 19 на 20 вересня 2015 року під час виконання ним трудових обов'язків на підприємстві відповідача, ОСОБА_1 було госпіталізовано до медичного закладу на термін понад один день, де йому було встановлено діагноз - отруєння чадним газом.

За результатами проведеного розслідування вказаних нещасних випадків підприємством були складені акти за формою Н-5, затверджені 05 листопада 2015 року, з якими потерпілий не погодився, у зв'язку з чим орган Держпраці видав припис щодо необхідності проведення повторного розслідування нещасного випадку.

За результатом повторного розслідування відповідачем знову складені акти за формою Н-5, затверджені 19 грудня 2015 року. Саме ці акти є предметом оскарження позивача.

Комісія не знайшла підстав для складання актів про нещасні випадки, пов'язані з виробництвом за формою Н-1, оскільки впливу шкідливих виробничих факторів, що могли привести до погіршення стану здоров'я позивача, не зафіксовано.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з вимог п.15 Порядку, яким передбачені обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Згідно із приписами підпункту 18 пункту 15 Порядку до таких обставин віднесено раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

Комісією встановлено, що погіршення стану здоров'я позивача сталося у монтажному хіднику 12 південного конвеєрного штреку блоку № 10 (у першому та другому випадку). Досліджені комісією за участю представника закладу державної санітарно-епідеміологічної служби показники кількості, швидкості надходження, температури, вологості повітря, концентрації газів у місцях, де сталося погіршення стану здоров'я позивача, відповідають прийнятим нормам стану провітрювання і виробничої санітарії. Також не зафіксовано у ці дні на підприємстві будь-яких возгорань, задимлень, пожеж, аварійних чи інших позаштатних ситуацій, перебування поряд з механізмами з двигунами внутрішнього згорання, які б могли бути джерелом шкідливого впливу на організм ОСОБА_1 окису вуглецю (чадного газу). Дані обставини знайшли своє підтвердження у суді.

За обома висновками комплексних судово-медичних експертиз експертна комісія прийшла до висновку, що погіршення стану здоров'я позивача 20 вересня 2015 року з відповідною клінічною симптоматикою не могло бути наслідком незакінченого та неповноцінного лікування випадку погіршення здоров'я, який відбувся з позивачем 16 вересня 2015 року, а є прямим наслідком повторного впливу повітря з вмістом підвищеної кількості оксиду вуглецю.

У відповідності до п. 3 Акту розслідування погіршення стану здоров'я, що сталося 20 вересня 2015 року 0 02.10 год. 19 вересня 2015 року о 18.00 год. позивач прибув на територію підприємства для роботи у третю зміну. Отримавши у нарядній дільниці № 3 наряд на буріння шпурів у монтажному хіднику 12 південної лави блоку № 10, зі слів ОСОБА_1 останній попросив заступника начальника дільниці № 3 ОСОБА_10 замінити йому наряд, так як він відчував себе зле, але ОСОБА_10 його прохання не задовольнив.

За таких обставин, твердження позивача, щодо помилкового висновку суду про його скарги на стан свого здоров'я 19 вересня 2015 року ще до спуску у шахту спростовуються матеріалами справи.

Наявність теплового удару у позивача судово-медичною експертною комісією виключається. Також дана комісія не може достовірно вважати наявність виявленого в крові позивача карбоксигемоглобіну результатом отруєння ОСОБА_1 саме після виконання ним робіт в шахті 16 вересня 2015 року та 20 вересня 2015 року.

У відповідності до підпункту 2 пункту 10 Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

З пояснень представника відповідача ОСОБА_13 наданих в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що позивач знаходився на лікуванні з 16.09.2015 по 18 вересня 2015 року та з 20 вересня 2015 року по 25 вересня 2015 року, що підтверджується листками непрацездатності (а.с. 40, 41 т.1). Причиною непрацездатності підкреслено «невиробничі травми».

З цих причин, а також з урахуванням того, що будь-яких виробничих факторів, які могли призвести до погіршення стану здоров'я в шахті під час роботи ОСОБА_1, не було, а тому підприємство не мало обов'язку створювати комісію з розслідування цього випадку.

За таких умов, посилання заявника апеляційної скарги на те, що комісію було створено з порушенням норм пп. 2 п. 10 не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Позивач у своїх доводах вказує, що свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що для буріння видавався перфоратор, а за висновками експертизи м. Дніпропетровська причиною виникнення карбоксигебоглобіну в крові могло виникнути на робочому місці чи поряд з двигунами внутрішнього згорання за відсутності ефективної вентиляції.

Вказаний висновок позивача не відповідає матеріалам справи, адже за висновком комісійної судово-медичного експертизи № 98 м. Маріуполь від 25 серпня 2016 року (експертиза закінчена 25.04.2017) комісія не може достовірно вважати наявність виявленого у лікувальній установі карбоксигемоглобіну у крові ОСОБА_1 16.09.2015 у кількості 22% та 20.09.2015 у кількості 18 % результатом отруєння саме після виконання ним робіт в шахті 16.09.2015 та 20.09.2015 - у монтажному ходку, зазначеному в матеріалах справи.

За висновком комісійної судово-медичного експертизи № 184 м. Дніпропетровськ від 08 вересня 2016 року (експертиза закінчена 29 вересня 2016 року) конкретно встановити джерело чадного газу (окису вуглецю), внаслідок чого виникло гостре отруєння, неможливо.

Тому ні експертиза у м. Дніпропетровську, ні у м. Маріуполі не підтвердила погіршення стану здоров'я позивача саме після виконання ним робіт в шахті 16 вересня 2015 року та 20 вересня 2015 року.

Показання свідків відображені в судовому рішенні, рішення суду містить в собі посилання на норми Закону України «Про охорону праці», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядку № 1232 від 30 листопада 2011 року, а тому твердження позивача в цій частині також не відповідають матеріалам справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності з нормами матеріального і цивільно-процесуального законодавства. Підстав для скасування судового рішення не встановлено.

Всі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції і встановленим фактам та обставинам судом дана належна та правильна оцінка Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують .

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону.

У відповідності з положеннями ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: