Справа №672/545/17
Провадження №2/672/305/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - Сакенова Ю.К.

за участю секретаря - Ратушняк Л.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Москалюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання повернути заставну та оригінал технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №HMGWGA00007418 від 08.06.2007 року позивачем у ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано споживчий кредит, що узгоджується з положеннями ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». При укладенні кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов'язань по погашенню отриманого кредиту між сторонами 08.06.2007 року було укладено договір іпотеки та видано заставну, яку отримав представник Городоцького відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» Федотова О.З., на вимогу якої позивач також передав оригінал технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1.

В зв'язку з зміною і ростом курсу долара США та іншими обставинами позивач був позбавлений можливості своєчасно сплачувати отриманий кредит, внаслідок чого відповідач звернувся до суду з позовом про дострокове повернення вказаного кредиту.

На підставі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області 06.05.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 82067,39 грн., який був поданий до відділу ДВС Городоцького районного управління юстиції для примусового виконання, а також припинено дію кредитного договору.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Городоцького районного управління юстиції від 04.01.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 672/310/15-ц від 06.05.2015 року про стягнення з позивача та його дружини ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 82067,39 грн., закінчено в зв'язку з його виконанням та постановлено припинити чинність арешту майна і скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Оскільки основне зобов'язання позивачем виконане, то відповідно до положень ч.2 ст.22 Закону України «Про іпотеку» заставна підлягає передачі боржнику у разі повного виконання ним основного зобов'язання. Знаходження заставної у боржника свідчить про виконання основного зобов'язання, якщо не буде доведено протилежне. У разі виконання основного зобов'язання боржником заставна, що знаходиться в нього, анулюється. Знаходження заставної в іншої особи свідчить, що основне зобов'язання не виконано, якщо не буде доведено інше.

В зв'язку з погашенням відповідно до рішення суду суми заборгованості по кредиту позивач неодноразово 20.01.2016 року та 04.03.2017 року звертався до відповідача з приводу повернення заставної та оригіналу технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, однак останній всупереч положенням Закону України «Про звернення громадян» ігнорує його звернення та не дає відповіді на них.

Позивач вважає, що наявність у відповідача на даний час без законних на то підстав заставної та технічного паспорта на квартиру позбавляє його можливості в повному обсязі реалізувати своє конституційне право власності, тобто права вільного володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Окрім того, внаслідок тривалого неповернення ОСОБА_3 вищевказаних документів та не реагування на його неодноразові звернення щодо їх повернення, неможливості реалізувати своє право на вільне розпорядження належним майном позивачу також заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 5000 грн.

В зв`язку з наведеним позивач просить задовольнити позов та зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути йому заставну та оригінал технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та понесені ним судові витрати та витрати по наданню правової допомоги.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №HMGWGA00007418 від 08.06.2007р., забезпечення виконання зобов'язань за яким гарантовано договором іпотеки №HMGWGA00007418 від 08.06.2007р.

Отже, обов'язок повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки та заставної позивачу пов'язані із виконанням ним у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Городоцького районного суду у справі №672/310/15 від 30.03.2015р. стягнуто заборгованість за кредитним договором, що була нарахована станом на 25.01.2015р. Позовні вимоги розірвання кредитного договору не заявлялись.

Після винесення Городоцьким районним судом рішення у справі №672/310/15 від 30.03.2015р. нараховувались відсотки, які позивачем не погашались. Таким чином, кредитний договір діє і станом на сьогодні, так як зобов'язання за ним не виконані.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №HMGWGA00007418 від 08.06.2007р., забезпечення виконання зобов'язань за яким гарантовано договором іпотеки №HMGWGA00007418 від 08.06.2007р.

Відповідно до п.5 договору іпотеки одночасно з укладенням цього договору, Іпотекодержатель і Позичальник підписують заставну і передають заставну Іпотекодержателю, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк».

П. 18.11 договору іпотеки встановлено обов'язок Іпотекодавця передати банку правовстановлюючі документи на предмет іпотеки на зберігання до дати остаточного погашення заборгованості за кредитним договором.

Отже, обов'язок повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки та заставної позивачу пов'язані із виконанням ним у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором і таким чином припинення зобов'язань за кредитним договором.

Ст.588 ЦК України вказує, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору він діє до повного виконання зобов'язань за цим договором.

Рішенням Городоцького районного суду у справі №672/310/15 від 30.03.2015р. стягнуто заборгованість за кредитним договором, що була нарахована станом на 25.01.2015р. Позовні вимоги розірвання кредитного договору не заявлялись. Позивачем рішення суду було виконано лише 04.01.2016 року.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення Кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки, вказані у п. 7.1. На підставі п. 3.2, 3.1 позичальник зобов'язаний сплатити відсотки, що нараховані і на прострочену заборгованість за кредитом. Таким чином, після винесення Городоцьким районним судом рішення у справі №672/310/15 від 30.03.2015р., нараховувались відсотки, які позивачем не погашались. Таким чином, кредитний договір діє і станом на час ухвалення рішення суду, так як зобов'язання за ним не виконані.

Така правова позиція зазначена у п.17 Постанови ПВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що

зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Оскільки позивачу відмовлено в частині вимог про повернення йому правовстановлюючих документів, то відповідно слід відмовити і в частині вимог про відшкодування моральної шкоди за не повернення зазначених документів.

Що стосується посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» в частині не надання йому відповіді на його звернення, то цій частині позивачем не заявлялись ніякі позовні вимоги, і відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України з цього приводу судом не ухвалюється рішення.

Керуючись ст. 209, 213, 214, 215, 294ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання повернути заставну та оригінал технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.К.Сакенов