УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року у справі за скаргою Запорізької місцевої прокуратури № 2 на рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року Запорізька місцева прокуратура № 2 звернулася до суду з указаною скаргою, в якій просила визнати неправомірним рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання; зобов'язати державного виконавця прийняти до виконаннявиконавчий лист та розпочати примусове виконання.

Свої вимоги прокуратура обґрунтовувала тим, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2012 року задоволено позов прокурора Комунарського району м. Запоріжжя в інтересах ПАТ «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у сумі 656 668 грн 87 коп. На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 зазначеної суми, які неодноразово знаходилися на примусовому виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби та поверталися без виконання. У подальшому судом у зв'язку з втратою оригіналу 23 листопада 2016 року видано дублікат виконавчого листа, який 03 січня 2017 року прокурором звернуто до примусового виконання. 03 лютого 2017 року прокуратура отримала рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу без виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ненаданням стягувачем підтвердження сплати авансового внеску.

Рішення державного виконавця прокурор вважає незаконним, оскільки згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» прокурор є окремим суб'єктом звернення до державної виконавчої служби поряд зі стягувачем, він як державний орган звільнений від сплати авансового внеску; згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурором здійснювалось представництво в суді законних інтересів держави у вказаній справі.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Запорізької областіпросить скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що державний виконавець правомірно виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не дотримані вимоги до виконавчого документа, встановлені п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, зокрема, не додана квитанція про сплату авансового внеску. Також, у виконавчому листі зазначено, що стягувачем є ПАТ «Родовід Банк», який не є державним органом, тому відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не звільнений від сплати авансового внеску.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні указаної скарги, суди, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також встановивши обставини справи, правильно виходили із недоведеності та необґрунтованості заявлених вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій по суті вирішення заявлених вимог, проте ці доводи були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, які їх обґрунтовано спростували, про що свідчить зміст оскаржуваних судових рішень.

Доводи касаційної скарги щодо доказів і доказування зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити заступнику прокурора Запорізької області у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою Запорізької місцевої прокуратури № 2 на рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа, за касаційною скаргою на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 04 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак