Справа № 527/1632/17
провадження 2/527/780/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

при секретареві - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребівської сільської ради Глобинського району за участю третіх осіб: Градизької державної нотаріальної контори, Сектора державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 10.08.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтував його наступним. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати - ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1

Вищевказане спадкове майно ОСОБА_3 фактично прийняла в порядку спадкування після смерті своєї матері - ОСОБА_4. Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом є він ОСОБА_1, який в установлений законом строк прийняв спадщину і є єдиним спадкоємцем померлої матері.

В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не оформили правовстановлюючий документ на домоволодіння, крім цього, документально не простежується родинний зв'язок між ОСОБА_4 та ОСОБА_3. З цих причин Градизька державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач прохав суд встановити факт родиних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як матір'ю та дочкою, а також визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої матері право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0.10 га.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує .

Представник відповідача - Погребівської сільської ради, представники третіх осіб - Градизької державної нотаріальної контори, Сектора державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень на позов не надали.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей Погребівською сільською радою Глобинського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 34. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлої була її дочка - ОСОБА_3, яка постійно проживала зі спадкодавцем до дня її смерті в АДРЕСА_1, що підтверджується даними з довідки Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10.07.2017 року за № 821. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину матері.

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилася. Підтвердженням цьому є відповідь Градизької нотаріальної контори № 927 від 19.08.2017 року. Тобто, інші спадкоємці ОСОБА_4 спадщину не прийняли.

За життя ОСОБА_3 не оформила своїх спадкових прав, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3, перша черга спадкування за законом - є син померлої - ОСОБА_1 (позивач у справі). Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні.

Згідно дослідженої судом спадкової справи № 30/2016, заведеної державним нотаріусом Градизької держнотконтори, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який в установлений строк прийняв спадщину, є син померлої - ОСОБА_1.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1.

Згідно постанови від 05 липня 2017 року Градизька державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями на ім'я спадкодавця ОСОБА_3 та не підтверджуються родинні зв'язки між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А» площею 60.50 кв.м. побудований у 1947 році, сарай літ. «Д» площею 5.90 кв.м. - у 1975 році, літню кухню літ. «б» площею 1.50 кв.м., літню кухню літ. «Б» площею 15.10 кв.м., колонку питну літ. «К», огорожу №1 - у 1977 році, сарай літ. «В» площею 11.50 кв.м. - у 1978 році; убиральню літ. «Г» площею 1.00 кв.м. - у 2014 році.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10 липня 2017 року № 822 житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1, на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,10 га, на час смерті ОСОБА_7 значився за нею, що підтверджується записом № 183-3 в погосподарській книзі № 2 Погребівської сільської ради.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела його державну реєстрацію відповідно до закону, що діяв на час прийняття спадщини ОСОБА_3. Остання не оформила своїх спадкових справ, не одержав правовстановлюючого документу на своє ім'я, в зв'язку з чим і виник спір.

Згідно висновку по будівництву відділу мостобудувань, архітектури ,житлово-комунального господарства та цивільного захисту Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області від 06.07.2017 року № 454/02-04, житловий будинок літ. А площею 60.50 кв.м., загальна площа 41.9 кв.м., житлова площа 17.0 кв.м.; літня кухня літ. б площею 1.50 кв.м.; літня кухня літ. Б площею 15.10 кв.м.і; сарай літ. В площею 11.50 кв.м.; убиральня літ. Г площею 1.00 кв.м.; сарай літ. Д площею 5.90 кв.м.; колонка питна літ. К; огорожа №1, в АДРЕСА_1 збудовано без істотних порушень діючих будівельних норм і правил.

Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється після її смерті, а тому виготовити правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно на ім'я померлої ОСОБА_3 неможливо.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановивши, що ОСОБА_3 за життя на передбачених законом підставах набув право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, який вчасно прийняв спадщину, має право на визнання за ним права власності на нерухоме майно, належне його батькові.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позивач також прохав встановити факт родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, як матір'ю та дочкою. Мотивував тим, що свідоцтво про народження його матері ОСОБА_3 за невідомих причин втрачено, актовий запис про народження не зберігся, тому через неможливість документального підтвердження родинного зв'язку між названими особами нотаріус Градизької державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину вищеназваного житлового будинку.

Заявник вказував, що встановлення факту родинних відносин необхідне йому для оформлення спадщини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть виданого 30.10.2003 року Погребівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Погреби Глобинського району у віці 89 років.

Згідно свідоцтва про смерть виданого 15 вересня 2015 року Погребівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Гориславці Кременчуцького району Полтавської області у віці 76 років.

Довідкою Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 10 липня 2017 року № 821 підтверджено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до дня смерті проживали однією сім'єю в АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у наданих письмових поясненнях підтвердили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - це мати і дочка. Вони проживали разом однією сім'єю та вели спільне господарство.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ.

Суд дійшов висновку, що за вищевказаних обставин встановити факт родинних відносин між названими особами в позасудовому порядку неможливо. Заява ґрунтується на законі, доведена належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Суд вважає встановленим факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як матір'ю та дочкою.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1261, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215, п.1 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - мати померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Кривий Ріг Саксаганського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, право власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. А площею 60.50 кв.м., загальна площа 41.9 кв.м., житлова площа 17.0 кв.м.; літню кухню літ. б площею 1.50 кв.м.; літню кухню літ. Б площею 15.10 кв.м.; сарай літ. В площею 11.50 кв.м.; убиральню літ. Г площею 1.00 кв.м.; сарай літ. Д площею 5.90 кв.м.; колонку питну літ. К; огорожу №1, які розташовані в АДРЕСА_1, на не приватизованій земельній ділянці площею 0.10 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. В. Левицька