06.09.2017 227/2299/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 вересня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, зазначивши в обґрунтування своїх позовних вимог, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. В квартирі є зареєстрованим його син ОСОБА_2, який не проживає в ній з квітня 2014 року. На теперішній час позивач вимушений сплачувати комунальні послуги з врахуванням того, що у квартирі прописаний відповідач, хоча останній фактично там не проживає, що завдає йому зайвих витрат та перешкоджає позивачу розпорядитися зазначеною квартирою. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1., таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, додавши, що син ОСОБА_2 поїхав на заробітки до Криму в квітні 2014 року і після цього до зазначеної квартири не повертався, перешкод в проживанні сину з його боку не чинилося, син не проживає в квартирі за власним бажанням через знаходження в Криму.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином: неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. є позивач ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Добропільським приватним нотаріусом Шиманським І.Ю. 10.07.2007р. (а.с.5), копією витягу з Державного реєстру правочинів від 10.07.2007р.(а.с.6) та копією довідки Добропільського БТІ про реєстрацію права власності від 17.07.2007р. (а.с.7), копією технічного паспорту(а.с.12,13)

В зазначеній квартирі відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим з 23.11.2011 р., що підтверджується копією особового рахунку (а.с. 18)

Відповідно до акту від 21.07.2017 року, виданого АОСББ «Авангард» ОСОБА_2 за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 не проживає з 2014 року по цей час, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не бере(а.с.15)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що є матір"ю відповідача,який в квітні 2014 року поїхав на заробітки до Криму і після цього в м.Білицьке Донецької області не повертався. Перешкод в проживанні сину в вищезазначеній квартирі з боку позивача та інших осіб не чинилося.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що є тіткою відповідача, який поїхав в квітні 2014 року в Крим та залишився там проживати та працювати. Перешкод в проживанні відповідача в вищезазначеній квартирі з боку позивача та інших осіб не чинилося.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено фактів перешкоджання відповідачу в проживанні в квартирі з боку будь-яких осіб та наявність інших поважних причин його непроживання за місцем реєстрації.

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Стаття 3 СК України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданного Білицькою міськрадою м.Добропілля Донецької області 11.07.1981р.(а.с.14) і починаючи з квітня 2014 року не проживає в вищезазначеній квартирі, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає, та залишаючись зареєстрованим в ній, тим самим, чинить перешкоди позивачу в розпорядженні належним йому майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі більше трьох років без поважних причин, не несе витрати по утриманню майна та добровільно не бажає знятися з реєстрації , суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними та є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем під час подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн.00 копійок, який відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.,іпн НОМЕР_1, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 640 грн.00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України повний текст рішення виготовлено 06.09.2017 року

Суддя В.В.Корнєєва

06.09.2017