Справа №: 486/1479/14-ц Провадження № 2-зз/486/5/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1

секретаря - Архіпової К.В.

за участю: представника заявниці - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області заяву представника заявниці про відвід головуючої-судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя.

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2017 року представником заявниці скеровано до секретаріату суду заяву про відвід головуючої-судді.

В судовому засіданні 31 серпня 2017 року представник заявниці заяву про відвід головуючої-судді підтримала та просила її задовольнити.

Свій відвід обгрунтовує тим, що протягом тривалого часу суддя розглядає заяву про скасування заходів забезпечення позову. На її думку суддя не підготовлена до розгляду заяви, не розуміє справу. Головуюча-суддя прискіпливо ставиться до учасників процесу та називає їх "віртуозами у галузі права", що суперечить етиці судді та проявляє неповагу до учасників процесу

ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився із заявою про відвід виключно, щоб виключити суддю від розгляду даної заяви.

В судовому засіданні встановлено відповідно до пояснень сторін, що автомобіль"Hyundai Santa Fe" державний реєстраційний номер BE 3594 ВА, 2008 року випуску, у ОСОБА_3 було викрадено у м. Києві. Згодом автомобіль було знайдено поліцейськими м. Южноукраїнська, який зберігався у них на штрафмайданчику. З незрозумілих причин для суду даний автомобіль зі слів сторін слідчим було передано ОСОБА_4, а не його власнику ОСОБА_3

Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31.07.2015 року за сторонами визнано право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску. Слідчим було передано автомобіль на відповідальне збереження ОСОБА_4 Разом з тим власник ОСОБА_3 під час розгляду заяви повідомив, що у нього відсутній автомобіль та документи на нього, так як вони були викрадені. Питання щодо передачі автомобіля на відповідальне збереження органами досудового розслідування з ним не з'ясовували та не не узгоджували.

Разом з тим сторони версію про викрадення автомобіля та повернення його на відповідальне збереження ні жодним доказом не підтвердили, окрім усних пояснень представника заявниці. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини вбачається, що фактично відбувається виконання рішення суду органами досудового розслідування.

Представник заявниці намагається домагтися фактичного виконання рішення суду через органи досудового розслідування, так як автомобіль фактично уже перебуває з її слів у ОСОБА_4 разом з тим будь-яких доказів цьому нею суду не надано. З огляду на те, що представник заявниці сприймає дії суду щодо з'ясування місця знаходження автомобіля, та з'ясування щодо його наявності у власника ОСОБА_6 розцінює, як упередженість судді.

Заслухавши думку сторін, суд вважає, що у діях головуючої-судді ОСОБА_1 відсутні обставини, що викликають сумнів в її об'єктивності та неупередженості.

Статтею 20. ЦПК України передбачені підстави для відводу судді.

Суд при розгляді даної справи дотримується вимог ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість головуючої-судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, оскільки представником заявниці не доведено протилежне. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Разом з тим, суд враховує правову свідомість представника заявниці, приймаючи рішення про самовідвід головуюча-суддя бере до уваги та враховує побоювання представника заявниці, тому з метою недопущення в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід головуючій-судді, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Суддя зобо'вязаний викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь- який суддя стосовно якого є підстави для сумніву у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід.

Головуюча - суддя приймаючи рішення про заявлення самовідводу у цій справі звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії, Хаусчілдт проти Данії, Веттштайн проти Швейцарії.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Керючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ та ст.ст. 20,23,24 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід головуюючої-судді ОСОБА_1 - відмовити.

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути заяву про скасування заходів забезпечення позову разом із цивільною справою №486/1476/14-ц (у 3-х томах та виділених матеріалів, які приєднані до неї) до секретаріату суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1