Справа № 473/1195/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника Вознесенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3, представника Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - ОСОБА_4, представника Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області ухваленого 29 червня 2016 року в цивільній справі 473/1195/15-ц за позовом ОСОБА_6 до Відділу ДВС Вознесенського МРУЮ у Миколаївській області ( Вознесенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області), ПАТ Укрсиббанк, Приватне підприємство НИВА В.Ш., Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області про застосування наслідків правочину, визнаного недійсним,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити порядок виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області ухваленого 29 червня 2016 року в цивільній справі 473/1195/15-ц за позовом ОСОБА_6 до Відділу ДВС Вознесенського МРУЮ у Миколаївській області ( Вознесенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області), ПАТ Укрсиббанк, Приватне підприємство НИВА В.Ш., Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області про застосування наслідків правочину, визнаного недійсним, зазначивши про списання грошових коштів з розрахункового рахунку Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву, зазначили, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2016 року на її користь з Відділу ДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції було стягнуто 42108 грн.75 коп. в порядку застосування реституції. На виконання даного рішення були видані виконавчі листи. Проте їй повідомили, що Вознесенський міськрайонний відділ ДВС не має розрахункового рахунку, з якого можливе було б безпірне списання грошових коштів, зазначених у виконавчому документі, так як відділ має лише депозитний рахунок, з якого кошти не можуть бути списані, так як він має інше призначення. Оскільки Вознесенський міськрайонний відділ ДВС є підрозділом ГТУЮ в Миколаївській області то з його рахунку можливе списання грошових коштів на виконання рішення суду про стягнення грошей на її користь.

Представник Вознесенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, вказуючи на те, що Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області це інша юридична особа, відносно якої було відмовлено в задоволенні позовних вимог, тому задоволення заяви, фактично призведе до зміни рішення про стягнення грошових коштів.

Представник ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви, додатково пояснила, що Відділ ДВС є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, списання з яких може бути здійснено лише за цільовим призначенням. Всі кошти на рахунках ДВС належать сторонам виконавчого провадження і підлягають перерахуванню в порядку визначеному Законом України Про виконавче провадження. В даному випадку згідно ч.1 статті 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень, виконання рішення суду повинно бути здійснено за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

Представник Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення заяви, пояснила, що за бюджетною програмою безспірне списання на виконання судових рішень здійснюється в порядку черговості, що не дозволяє на сьогоднішній день виконати вказане рішення суду, оскільки такий вид виплат належить до третьої черги. До того ж зазначила, що ВДВС фінансується за рахунок Головного ТУЮ у Миколаївської області, тому в даному випадку можливо було здійснити списання грошових коштів з розрахункового рахунку ГТУЮ у Миколаївській області.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_6 була задоволена частково. Було вирішено стягнути з Відділу державного виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_6 42108 грн. 75 коп. в порядку застосування реституції. В позові ОСОБА_6 до ПП НИВА-В.Ш. про стягнення грошових коштів було відмовлено. Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.04.2015 року в частині відмови ОСОБА_6 в позові до ПАТ УкрСиббанк, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі було залишено без змін.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

При цьому, розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Таким чином, зважаючи, що рішенням суду було відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог до Головного територіального управління юстиції України у Миколаївській області, то суд вважає, що зміна порядку виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29.06.2016 року шляхом зміни Відділу ДВС на Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області призведе до зміни змісту рішення та буде суперечити йому.

Крім того необхідно зазначити, що у суду відсутні підстави для покладення обов'язку по виплаті ОСОБА_6 в порядку застосування реституції - 42108 грн. 75 коп., які судовим рішенням стягнуті з Відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, на Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області. Тому відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 209-210, 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення порядку виконання рішення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя М.М. Ротар