Справа №295/45/17
29.08.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді - Зосименка О.М.,
при секретарі - Забродцькому А.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.1995 року. В квартирі зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2, та її донька - ОСОБА_3, яка не належить до членів сімї власника квартири, була зареєстрована за місцем реєстрації матері без згоди позивача вже після розірвання шлюбу. Відповідачі не проживають в квартирі з 2000 року, що підтверджується актом ПП «КВЖРЕП №8» від 28.09.2016 року №81.
В останнє судове засідання позивач не зявилася, подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Представники третіх осіб подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі, повідомлені про дату,час і місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.1995 року (а.с. 5) Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.12.2005 року у справі №2-7595 розірвано шлюб між позивачем та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований Денишівською сільською радою Житомирського району та області, актовий запис № 4 від 01.09.1996 р.
Як вбачається з довідки ПП «КВЖРЕП №8» від 12.10.2016 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. . Відповідачі не проживають в квартирі з 2000 року, що підтверджується актом ПП «КВЖРЕП №8» від 28.09.2016 року №81.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.
Таким чином, з огляду на відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад один рік; ОСОБА_3 не відносилась до членів сімї позивача, та зважаючи, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є достатньою правовою підставою для зняття їх з реєстрації проживання за цією адресою.
Керуючись ст.ст. 8, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, 11.05.2006 р., такими, що втратили право користування квартирою №22 будинку №31 по вулиці Хлібній в м. Житомирі.
Стягнути з ОСОБА_2, 07.11.1974 р.н на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою відповідача поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О.М. Зосименко