№760/6195/17
№6/760/218/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвській С.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Корольова М.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Солом'янського районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Корольов М.А. звернувся із поданням до суду та просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України до виконання зобов'язань покладених на нього рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2014 р. №2-782/02.

Посилається на те, що на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №45737392 від 08.12.2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів заробітку/доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4.

Для забезпечення виконання рішення державним виконавцем направлені запити до обліку адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в м. Києві, ВРЕВ-9 м. Києва щодо наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів, зроблено запити до ДФС та Управління Пенсійного фонду України.

Державним виконавцем направлялися виклики боржнику від 08.12.2014 р. та 15.05.2015 р. За викликами державного виконавця боржник на прийом не з'являється.

Згідно відповіді ВРЕВ-9 м. Києва, за боржником зареєстровані транспортні засоби.

19.05.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

20.05.2015 р. транспортний засіб оголошено в розшук.

28.03.2015 р., 02.06.2016 р., 23.02.2017 р. державним виконавцем здійснено виходи за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1. Боржника та майна, на яке можливо звернути стягнення, за зазначеною адресою не розшукано.

Заборгованість по аліментам станом на 01.02.2017 р. складає 84719,47 грн.

Таким чином, невиконання боржником своїх обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, неповідомлення про зміну місця проживання, неявка за викликами державного виконавця, неповідомлення державного виконавця про майно, ускладнює виконання судових рішень з вини боржника.

Тому зважаючи на вище викладене, державний виконавець вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва №2-782/02 від 05.12.2014 р., що є законною підставою для обмеження боржника у прав виїзду за межі України до виконання зобов'язань за вказаним рішенням.

Головний державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Корольов М.А. в судове засідання не з'явився, про розгляд подання повідомлявся належним чином.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №45737392 від 08.12.2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів заробітку/доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4.

За правилом ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

08.12.2014 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено боржнику.

Відповідно до актів державного виконавця від 28.03.2015 р., 02.06.2016 р. та 23.02.2017 р., встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що боржника та майна на яке можливо звернути стягнення, не розшукано.

19.05.2015 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

20.05.2015 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, 2006 року, колір синій, № кузова НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно пункту 18 частини 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так, Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення відїх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_2 не з'являється, на виклики державного виконавця, не надає інформацію щодо причин невиконання рішення суду, інформацію про належне боржнику майно, кошти та доходи, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2015 р. вбачається, що за боржником ОСОБА_2 зареєстроване на праві власності квартира АДРЕСА_1, на яку накладено арешт.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Слід зазначити, що чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення» і практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Встановлення наявності зобов'язання у боржника, в даному випадку грошового зобов'язання щодо сплати заборгованості за договором кредиту, та факту ухилення останньої від його виконання (бездіяльність, свідоме невиконання зобов'язання), дозволяють при вирішенні подання керуватись положеннями ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», згідно з якою громадянинові України, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо такий громадянин ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобов'язань.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 є особою, якій на підставі закону може бути відмовлено у виїзді за кордон і відповідні органи прикордонної служби України, за умови наявності в них відповідної інформації, мають право відмовити такій особі у виїзді за кордон.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам наданої головним державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Корольовим М.А. вбачається, що по виконавчому листу №2-782/02 від 05.12.2014 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_2, заборгованість по аліментам станом на 01.02.2017 р. становить 84719,47 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду даної справи відсутні докази того, що боржником ОСОБА_2 вчинялися будь-які дії щодо виконання судових рішень. Разом з тим, відсутні докази наявності об'єктивних причин, наприклад тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, що унеможливлюють виконання боржником рішень суду, хоч в будь-якій їх частині.

Суд вважає, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов'язання за судовими рішеннями. Іншого дієвого механізму змусити боржника виконати рішення суду діюче законодавство не містить, а тому саме з метою виконання рішення суду, вважає за необхідне застосувати до боржника таку міру примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за кордон.

Тому, суд вважає, що подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення ним від виконання рішень суду знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи.

З огляду на наведене, проаналізувавши зміст та форму подання, а також надані докази щодо ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань перед стягувачем, суд приходить до висновку, що викладені обставини підтверджують факт ухилення боржника ОСОБА_2 від належного виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Солом'янського районного суду м. Києва щодо стягнення з нього на користь стягувача ОСОБА_4 заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210, 217, 377-1, 293, 294 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", Законом України "Про державну прикордонну службу України", Законом України "Про виконавче провадження", суд,

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Корольова М.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань - задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань (в частині погашенння заборгованості по аліментам), за виконавчим листом - дублікатом, виданим 05.12.2014 р. Солом'янським районним судом м. Києва №2-782/02 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини до її повноліття до погашення заборгованості, починаючи з 13.02.2002 р.

Копію ухвали направити до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва С.І. Кушнір