Справа № 144/465/17 Провадження № 22-ц/772/1867/2017Головуючий в суді першої інстанції Герман О.С.
Категорія Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів:Денишенко Т.О., Іващука В.А.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року,

встановила:

У провадженні Теплицького районного суду Вінницької області перебуває дана цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач просив розділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Виплатити йому грошову компенсацію 50% вартості автомобіля марки «OPEL VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 2002 року випуску, білого кольору. До позовної заяви позивач додав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначений автомобіль та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо даного автомобіля.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, накладено арешт на автомобіль марки «OPEL VIVARO», 2002 року випуску, заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля до набрання чинності рішенням у справі.

У червні 2017 року відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали Теплицького районного суду від 13 квітня 2017 року.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 06 червня 2017 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову. Посилається на порушення норм процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу повністю підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Герасимчук С.П. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону

Судом встановлено, що ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року задоволено заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову, накладено арешт на автомобіль «ОPEL VIVARO», 2002 року випуску, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, тип Т3 пасажирський - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, видане 03.10.2015 року Територіальним сервісним центром № 0542, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_5, та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля до набрання чинності рішенням у справі.

З матеріалів справи вбачається, що даний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією довідки-рахунку серії ААЕ № 333117. 03 жовтня 2015 року було проведено державну реєстрації права власності на даний транспортний засіб за ОСОБА_5, що підтверджується копією реєстраційної картки ТЗ.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір щодо даного автомобіля, а незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки встановлено, що судом першої інстанції дану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону.

Так, частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ч. ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду даної справи є поділ майна подружжя шляхом виплати ОСОБА_4 грошової компенсації 50% вартості спірного автомобіля.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір щодо розподілу майна подружжя, яке позивач ОСОБА_4 вважає спільною сумісною власністю подружжя, а відповідач ОСОБА_5 - її особистою власністю, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність визначених ст. 154 ЦПК України підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих відповідно до ухвали Теплицького районного суду від 13 квітня 2017 року, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду,

Доводи апелянта про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали не враховані вимоги ЦПК України та роз'яснення Пленуму Верховного суду України з даного приводу, а також про неврахування безпідставності позовних вимог ОСОБА_4 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами саме щодо розподілу майна подружжя, зокрема щодо зазначеного автомобіля, який зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_5 та фактично перебуває у її володінні, відтак може бути відчужений нею на користь третіх осіб, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до незгоди з правильною та законною ухвалою суду та її суб'єктивної переоцінки, в даному випадку є несуттєвими. Таким чином, постановлена судом ухвала повністю відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і висновків суду не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції не порушив вимоги ст. ст. 151-154 ЦПК України, а тому наявні в матеріалах справи докази та наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, у зв'язку з чим відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга -відхиленню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 14, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ В.А. Іващук

Згідно з оригіналом: