Справа № 545/3821/16-ц
Провадження № 2/545/187/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Потетій А.Г.,

при секретарі Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа - Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що позивач є сином ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 2 червня 1960 року). Батько позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період проживання разом було придбане майно, а саме домоволодіння в АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці, що перебуває в комунальній власності (довідка № 02-29/872 від 02.09.2016 року). Право власності на вищезазначене домоволодіння було оформлено на ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 142, посвідчений заступником голови ради Щербанівської сільської ради Запекою В.О., в якому частки кожного з них за їх життя виділені не були.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 15 червня 2015 року (повторне).

Оскільки після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, то для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьком позивача було подано позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року було встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 23 травня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відтак спадкоємцями на спадкове майно після ОСОБА_4 є батько ОСОБА_3 та її рідний син ОСОБА_6, громадянин Російської Федерації (НОМЕР_1, виданий відділом внутрішніх справ Краснинського району. Смоленської області 09.03.2007 року.) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 02 липня 2015 року, який за життя прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав.

14 липня 2015 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до Полтавської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа №387/2015.

Згідно наявних матеріалів та даних спадкової справи спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно п. 3 ст. 1268. ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі вищевикладеного позивач прийшов до наступних висновків:

По-перше, батько ОСОБА_3 має право на виділ йому частки у спільному майні подружжя, яке складається з 1/2 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, тому після його смерті я є єдиним спадкоємцем першої черги на вищезазначену частину у спільному майні подружжя.

По-друге, батько ОСОБА_3 є таким, що постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 під час відкриття спадщини, а тому прийняв спадщину на підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України ( факт постійного проживання підтверджується довідкою № 3284 від 17.06.2015 року).

У зв'язку з цим позивач має право на отримання спадщини, яка складається з 1/2 частки майна, що належало ОСОБА_3 у спільному майні подружжя. А на іншу 1/2 частку майна, що належало ОСОБА_4, відповідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцями є її син - ОСОБА_6 та її цивільний чоловік ОСОБА_3 на відповідно 1/4 частку кожний.

Керуючись ст.ст. 1261. 1268 ЦК України, ст. 60 СК України, п. 3 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в якій прохав:

1.Видати Свідоцтво про право на спадщину із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Уг частка в якому належить ОСОБА_3 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

2.Видати Свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку, яке належить ОСОБА_4 та складається з 1/2 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, яку фактично ОСОБА_3 успадкував, але юридично не оформив.

3.У разі відмови у видачі Свідоцтва прохав видати вмотивовану Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №01-16/1146 від 15 червня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на 1/2 частку із спільного майна подружжя, а саме житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Свою відмову нотаріус обгрунтував тим, що згідно п.4.14, п.4.15, п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595. а саме: « видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві», та вирішення всіх підготовчих дій спадкоємцями передбачених чинним законодавством. Правовстановлюючим документом на нерухоме майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 є договір купівлі-продажу посвідчений 17.11.1997 року Щербанівською сільською радою Полтавського району і області, та зареєстрований в ПП «ІНВЕНТАРИЗАТОР» в реєстрову книгу №1, за номером 169. Право власності у спільному майні подружжя ОСОБА_3 за життя не виділив, тому для його спадкоємців підставою у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правовстановлюючого документа. Враховуючи, що у спадкоємця ОСОБА_1 відсутній належним чином згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документ на нерухоме майно та наявність спадкоємця за законом на майно померлої 01.10.2013 року ОСОБА_4, дані факти унеможливлюють вирішити питання про розподіл спадкового майна з видачею свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства.

В даний час позивач має намір оформити свої права на спадкове майно - частину домоволодіння. Однак, перешкодою до цього є те, що у нього, як у спадкоємця відсутній належним чином згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а саме 1/2 частка із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4. яка належить спадкодавцю ОСОБА_3 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

Право позивача на спадкове майно ніким не оспорюється та не скасовано.

В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, суб'єктивне право позивача на успадкування часток в домоволодінні померлих спадкодавців перебуває у невизнаному стані, оскільки право власності на це домоволодіння не було належним чином зареєстроване за померлим батьком позивача, що не дозволяє позивачу оформити спадкові права на нього. Оскільки суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд має задовольнити позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на частину спадкового домоволодіння.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Згідно звіту про оцінку майна, здійсненим ТОВ регіональна оціночна компанія «ПОЛТАВАЕКСПЕРТ», ринкова вартість домоволодіння, яке належало померлій ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 становить 205019,75 (двісті п'ять тисяч дев'ятнадцять) гривень, 75 копійок, а відповідно вартість 1/2 частки домоволодіння, що є предметом позовних вимог становить 102509,88 (сто дві тисячі п'ятсот дев'ять) гривень, 88 копійок, з якої і сплачується судовий збір у розмірі 1025 грн. 10 коп.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій прохав позов розглянути без його участі, позов визнав.

Третя особа, Полтавська районна державна нотаріальна контора- надіслали на адресу суду заяву, в якій прохали провести розгляд справи у їх відсутність і при вирішенні питання позову поклався на розсуд суду.

Суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з'явившихся сторін.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 2 червня 1960 року). Батько позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період проживання разом було придбане майно, а саме домоволодіння в АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці, що перебуває в комунальній власності (довідка № 02-29/872 від 02.09.2016 року). Право власності на вищезазначене домоволодіння було оформлено на ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 142, посвідчений заступником голови ради Щербанівської сільської ради Запекою В.О., в якому частки кожного з них за їх життя виділені не були.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 15 червня 2015 року (повторне).

Оскільки після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, то для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьком позивача було подано позовну заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2014 року було встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 23 травня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже спадкоємцями на спадкове майно після ОСОБА_4 є батько ОСОБА_3 та її рідний син ОСОБА_6, громадянин Російської Федерації (НОМЕР_1, виданий відділом внутрішніх справ Краснинського району. Смоленської області 09.03.2007 року.) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 02 липня 2015 року, який за життя прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав.

14 липня 2015 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до Полтавської районної державної нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа №387/2015.

Згідно наявних матеріалів та даних спадкової справи спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно п. 3 ст. 1268. ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №01-16/1146 від 15 червня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на 1/2 частку із спільного майна подружжя, а саме житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Свою відмову нотаріус обгрунтував тим, що згідно п.4.14, п.4.15, п.4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595. а саме: « видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві», та вирішення всіх підготовчих дій спадкоємцями передбачених чинним законодавством. Правовстановлюючим документом на нерухоме майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 є договір купівлі-продажу посвідчений 17.11.1997 року Щербанівською сільською радою Полтавського району і області, та зареєстрований в ПП «ІНВЕНТАРИЗАТОР» в реєстрову книгу №1, за номером 169. Право власності у спільному майні подружжя ОСОБА_3 за життя не виділив, тому для його спадкоємців підставою у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність правовстановлюючого документа. Враховуючи, що у спадкоємця ОСОБА_1 відсутній належним чином згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документ на нерухоме майно та наявність спадкоємця за законом на майно померлої 01.10.2013 року ОСОБА_4, дані факти унеможливлюють вирішити питання про розподіл спадкового майна з видачею свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства.

В даний час позивач має намір оформити свої права на спадкове майно - частину домоволодіння. Однак, перешкодою до цього є те, що у нього, як у спадкоємця відсутній належним чином згідно до чинного законодавства правовстановлюючий документ на нерухоме майно, а саме 1/2 частка із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4. яка належить спадкодавцю ОСОБА_3 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

Право позивача на спадкове майно ніким не оспорюється та не скасовано.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Згідно звіту про оцінку майна, здійсненим ТОВ регіональна оціночна компанія «ПОЛТАВАЕКСПЕРТ», ринкова вартість домоволодіння, яке належало померлій ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 становить 205019,75 (двісті п'ять тисяч дев'ятнадцять) гривень, 75 копійок, а відповідно вартість 1/2 частки домоволодіння, що є предметом позовних вимог становить 102509,88гривень.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 27, 31, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 11, 15-16, 328, 346, 355-357, 370, 1268,1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом, право власності на ? частки із спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий: А.Г.Потетій