Справа № 404/63/13- ц
Номер провадження 4-с/404/49/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Проскурня О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк на дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство Родовід Банк , його представник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, якою просив визнати незаконними дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №39147084 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.04.2017 року; скасувати постанову державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №39147084 від 07.04.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу мотивує тим, що 16.05.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.04.2017 року у виконавчому провадженні № 39147084, яка винесена державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1. Підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними. Вважає, що державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції- у Кіровоградській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 39147084 було порушено вимоги ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме - не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обов'язків, які були покладені на нього Державою, що призвело до порушення прав АТ «РОДОВІД БАНК» ( а.с. 1-5) .

В судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, яку підтримав, просив задовольнити (а.с. 12).

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, через канцелярію суду, подав письмові заперечення, згідно яких у задоволенні скарги просив відмовити, оскільки державним виконавцем не порушено норми Закону України Про виконавче провадженя під час винесення оскаржуваної постанови.

Заінтересована особа- Жиглов С.Ю. в судове засідання не з»явився, повідомлявся.

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні скарги, з наступного.

Згідно статей 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця має відбуватися згідно зі статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої ст. ст. 19, 74 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби на виконанні перебувало виконавче провадження № 39147084 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ Родовід Банк заборгованості в розмірі 14 372,62 грн. та судового збору в розмірі 458,28 грн., а всього 14 830,90 грн.

31 липня 2013 року до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції стягувачем було подано заяву про відкриття виконавчого провадження разом із вищевказаним виконавчим документом.

Старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_4 на підставі вищевказаного документа та ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року винесено 09 серпня 2013 року постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику до виконання та стягувачу до відома.

У зв'язку з тим, що боржником у наданий строк для самостійного виконання рішення суду не виконано державним виконавцем з метою виявлення майна зареєстрованого за боржником направлено запити до реєструючих майно органів.

З метою встановлення місця отримання доходів боржника та відкритих рахунків в банківських установах державним виконавцем Дворовенко М. П. направлено запити до Державної фіскальної служби та Пенсійного фонду України.

Згідно відповідей ДФС № від 24.02.2017 року, № від 24.02.2017 року боржник з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта не має рахунків та офіційно дохід не отримує.

Відповідно відповідей ПФУ № НОМЕР_1 від 24.02.2017 року, № НОМЕР_2 від 24.02.2017 року боржник, як отримувач пенсії не значиться та не працевлаштований.

Згідно витягу МВС України №0-986332922 від 02.03.2017 року інформація про зареєстровані авто за боржником відсутня.

02 березня 2017 року з метою забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем Дворовенко М. П. винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідні дані до ДРОРМ, що підтверджується витягом № 51617827 від 02.03.2017 року.

Згідно інформаційної довідки №81676755 від 02.03.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна боржник є власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Попова, 26-4-57.

Постановою про арешт майна від 29.10.2012 року на вищезазначену квартиру накладено арешт, за відомостями з реєстру іпотек квартира знаходиться в іпотеці в іноземній валюті та згідно із Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлена заборона, щодо звернення стягнення на іпотечне майно.

06.04.2017 року державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника, здійснено вихід за його адресою: м. Кропивницький, вул. Попова, 26-4-57 та встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке законом можливо звернути стягнення, про що складено акт державного виконавця.

07 квітня 2017 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа, копію якої разом із оригіналом виконавчого документа направлено на адресу стягувача. Встановлено, що вжитими державним виконавцем заходами майно належне боржнику, на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 07.04.2020 року.

Інформація щодо повторного пред»явлення до виконання вказаного вище виконавчого документа у матеріалах виконавчого провадження, копії яких надано державним виконавцем для долучення до справи, відсутня.

У відповідності до ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, що набув чинності з 05.10.2016 року, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У відповідності до ч. 5 ст.26 зазначеного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 12 цього Закону, визначено, зокрема, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. /ч.5 ст. 12 Закону/.

Як зазначено в ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, постановою про повернення виконавчого документа від 07.04.2017 року виконавчий документ у виконавчому провадженні №39147084 повернуто ПАТ «Родовід Банк», на підставі п.2 ч.1 ст. 37, тобто відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Враховуючи наведене, державним виконавцем при винесенні 07.04.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не було порушено вимог закону, надана копія виконавчого провадження містить в собі підтвердження того, що державний виконавець вживав необхідних дій примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда №404/63/13-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ Родовід Банк заборгованості в розмірі 14 372,62 грн. та судового збору в розмірі 458,28 грн., а всього 14 830,90 грн., а відтак скарга Публічного акціонерного товариства Родовід Банк є необґрунтованою, у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 383- 385 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк про визнання незаконними дій державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №39147084 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.04.2017 року;

скасування постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №39147084 від 07.04.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська