АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/745/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участі секретаря - Танцюра О.В.

представника апелянта - Борис С.А.

представника міського відділу ДВС

- Кущака В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до міського відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з участю третьої особи кредитної спілки «Кредит-Фос» про витребування будинку із господарськими будівлями та спорудами, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та протоколу прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами, позбавлення права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами, визнання права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до міського відділу державної виконавчої служби, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міського відділу державної виконавчої служби, з участю третьої особи кредитної спілки «Кредит-Фос» про витребування будинку АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області із господарськими будівлями та спорудами, стягнення моральної шкоди, визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та протоколу прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування реєстрації права власності на будинок із господарськими будівлями та спорудами, позбавлення права власності на будинок АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області із господарськими будівлями та спорудами, визнання права власності на будинок АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області із господарськими будівлями та спорудами - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити її позов посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд невірно застосував ч.2 ст.388 ЦК України, оскільки порядок виконання судового рішення не включає в себе лише проведення прилюдних торгів, а має в собі низку дій, рішень, що передують проведенню прилюдних торгів.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Представник Тернопільського міського відділу ДВС заперечив апеляційну скаргу, рішення суду вважає законним.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення .

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.11.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та засуджено до двох років обмеження волі з позбавлення права працювати на посадах, пов»язаних з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на один рік шість місяців та у відповідності до ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнений від призначеного основного покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

Вироком встановлено, що ОСОБА_5, перебуваючи на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби №2 Тернопільського міського управління юстиції, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи в інтересах фінансової установи - кредитної спілки «Кредит-ФОС» всупереч інтересам служби та вимог статтей 41,47 Конституції України, статтей 1,5,7,55,56,62 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, ч.3 ст.17, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»,ст.177 СК України та ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), без рішення суду на відчуження будинку та дозволу органу опіки і піклування, не перевіривши наявність у боржниці іншого майна, а також прав інших осіб на будинок, умисно підготував документи та передав їх в Тернопільську філію Спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України для проведення реалізації на прилюдних торгах житлового будинку, що в АДРЕСА_1 Тернопільського району та належного на праві власності боржнику ОСОБА_3, чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 22253 грн. та порушив житлові права та інтереси неповнолітніх дітей, які на день продажу проживали та були прописані у вказаному будинку: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3

25.04.2006 року Тернопільською філією Спеціалізованого Державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, на яких реалізовано належний боржнику ОСОБА_3 будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Зелена, 4 у с. Романівка, Тернопільського району, Тернопільської області за ціною 16000 грн.

Згідно протоколу №00048 від 25.04.2006 року покупцем будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, Тернопільського району, Тернопільської області є відповідач ОСОБА_4, якою згідно квитанції №К2/51 від 11.05.2006 року проведений повний розрахунок за придбане арештоване нерухоме майно.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно №16666089 від 24.01.2014 року, виданої Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області домоволодіння, що знаходиться в Тернопільській області, Тернопільський район АДРЕСА_1, загальною площею 89,5 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м. загальною вартістю 78327 грн. належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії НОМЕР_1, за реєстром №1556 від 27.07.2006 року, виданого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

На час виникнення спірних правовідносин порядок та умови їх проведення прилюдних торгів було врегульовано Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038.

Пунктом 6 Тимчасового положення передбачено, що після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що правових підстав для задоволення позову немає.

Доводи апелянта, що відповідачка не є добросовісним набувачем, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не грунтуються на законі.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом- ст.328 ЦК України.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього-ст.330 ЦК України.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень- ч.2 ст. 388 ЦК України.

Згідно вимог ст. 388 ЦК України держава гарантує захист права власності добросовісного набувача (особа, яка придбала майно з публічних торгів) на придбане майно тим, що таке майно не може бути витребуване у нього в разі, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Згідно правового висновку Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15 під час вирішення питання щодо наявності порушень норм закону при проведенні торгів слід встановити чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, аналогічний висновок викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15 липня 2015 року в справі № 6-13136св15.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що на момент проведення прилюдних торгів з реалізації належного позивачу будинку із господарськими будівлями відповідач ОСОБА_4 володіла інформацією з приводу неправомірних дій державного виконавця ОСОБА_5 щодо реалізації даного нерухомого майна, або будь-якою іншою інформацією, що мала викликати у неї сумніви в правових підставах для відчуження спірного майна, а тому ОСОБА_4 в установленому порядку набула право власності на спірне майно та є добросовісним набувачем майна.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку із чим підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук