233 № 2-501-2011
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, закінченого ухваленням рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 01 грудня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, а саме рішення у цивільній справі № 2-501/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, розглянутій 01 грудня 2011 року Дебальцевським міським судом Донецької області. На теперішній час у заявниці виникла необхідність внести зміни у прізвище батька дитини, проте вона втратила належним чином завірену копію рішення суду, тому їй необхідно поновити вказане рішення суду.

Відповідно до ст.404 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи. Як вбачається зі змісту заяви, рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ухвалив Дебальцевський міський суд Донецької області.

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам. Зокрема, для справ, підсудних Дебальцевському міському суду Донецької області, визначена підсудність Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження підлягає розгляду Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Заявниця ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду її заяви, однак вона в судове засідання не прибула, заявила про можливість розгляду справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вбачає підстави для відновлення втраченого судового провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст. 403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Стаття 408 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 01 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-501/11 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів задоволений у повному обсязі, визнано батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язано виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області виключити відомості про батька із актового запису № 6 про народження ОСОБА_4, вчиненого виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області 17 квітня 2006 року; зобов'язано виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області внести зміни в книгу реєстрації актів про народження 04.04.2006 року ОСОБА_4 за актовим записом № 6 від 17 квітня 2006 року, вчиненого виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області, та зазначити у графі «батько» - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України; стягнуто щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.04.2011 року і до повноліття дитини.

Факт ухвалення Дебальцевським міським судом Донецької області відповідного рішення, зміст цього рішення, склад учасників процесу підтверджується копіяєю саме рішення Дебальцевскього міського суду Донецької області від 01 грудня 2011 року (а.с.3-5).

Нормами ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Дебальцеве Донецької області.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Цивільні справи, що перебували в архіві Дебальцевського міського суду Донецької області, у зв'язку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ на зберігання до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим висновок про можливу втрату судового провадження в цивільній справі № 2-501/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Для відновлення тексту рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 01 року 2011 року по справі № 2-501/11 використано копію рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 01 грудня 2011 року по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів (а.с.3-5), електронну копію зазначеного рішення суду, яку підписано електронним цифровим підписом судді та внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.12-16, 17-20).

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму. П.п.12-13 Порядку передбачено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе встановити точний і повний зміст рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 01 грудня 2011 року по справі № 2-501/11 та відновити втрачене судове провадження в цивільній справі в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 402-409 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-501/11, розглянутій 01 грудня 2011 року Дебальцевським міським судом Донецької області, задовольнити.

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-501/2011, яка розглядалась Дебальцевським міським судом Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 01 грудня 2011 року по справі № 2-501/11 (повний текст) в наступній редакції:

«

Справа № 2-501/11

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року Дебальцевський міський суд в складі:

головуючого - судді Афанасьєвої Ю.О.

при секретарях -Кудріній Є.А., Овчаренко О.М., Турченковій О.В.,

за участю: позиваки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дебальцеве цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступні обставини: з червня 2005 року по грудень 2006 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб між ними не був зареєстрований.

4.04.2006 року вона народила сина -ОСОБА_4, батьком якого є відповідач.

Однак відповідач не визнав себе батьком дитини, та запис про батька в акті про народження ОСОБА_4 вчинена за її вказівкою, відповідно до вимог ст.135 СК України.

Просить визнати, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 та стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

В судовому позивачка підтримувала заявлені вимоги, надала суду наступні пояснення.

З відповідачем у справі ОСОБА_2 вона познайомилась влітку 2005 року. Через місяць після знайомства вона завагітніла. ОСОБА_2 продовжував підтримувати з нею відносини, часто залишався ночувати в неї вдома, забрав її з пологового будинку, спілкувався з дитиною. Однак при реєстрації народження дитини, він відмовився визнавати себе батьком та матеріально не підтримував їх. До того як дитині виповнився рік, вони посварились через іншу жінку, з якою мешкав відповідач.

Стосунки притаманні чоловіку та жінці вони мали з червня 2005 року до кінця 2006 року. Зустрічались вони за її місцем мешкання, де вона мешкала разом з мамою. З його родиною вона не була знайома. Вони разом відвідували їх спільних знайомих ОСОБА_6, ОСОБА_7, його друзів. Просто зустрічались, разом святкували свята та дні народження. Дитину він вважав своєю, він з ним грався, мав його фотокартку.

Просила позов задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив.

В зв"язку з чим суд вважає можливим, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона є кумою позивача та була свідком розвитку відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Так, вони часто разом приходили до неї в гості. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приходили на її ювілей, який вона святкувала в листопада 2006 року. Деякий час відповідач мешкав разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та їх відносини були як між подружжям. Також вони разом ходили в гості й до друзів ОСОБА_2 Відповідач забирав ОСОБА_1 із пологового будинку та визнавав дитиною своєю, говорив, що син на нього схожий. Так продовжувалось протягом року від дня народження дитини. Потім відповідач відмовився від дитини. Між ним та ОСОБА_1 були припинені відносини через те, що він мав іншу жінку. Їхні відносини тривали з літа 2005 року по кінець 2006 року.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона є сестрою позивача. Вона мешкає в м.Дебальцеве та кожну суботу та неділю вона відвідувала батьків, які мешкають в смт.Луганське. В 2005 році її сестра ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_2, вона мала з ним відносини, що притаманні чоловіку та жінці, деякий час вони мешкали разом як родина. Через деякий час у них народилась дитина. ОСОБА_2 забирав ОСОБА_1 з пологового будинку та визнавав себе батьком дитини, говорив, що дитина схожа на нього. Однак після того, як він розстався з ОСОБА_1, через іншу жінку, він відмовився й від дитини. Та перестав визнавати її своєю. Їх відносини тривали з літа 2005 року по кінець 2006 року.

Свідок ОСОБА_8, яка є матір"ю позивачки, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 з 2005 року зустрічалась з ОСОБА_2 Потім вони почали разом мешкати. Мешкали вони разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 й їх відносини були як між чоловіком та дружиною. ОСОБА_1 завагітніла від ОСОБА_2 та народила сина. Відповідач забирав ОСОБА_1 з дитиною з пологового будинку. Він визнавав себе батьком дитини, радів його появі, грався з ним, купав його. Такі відносини тривали протягом року після народження дитини. Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали сваритися, через те, що ОСОБА_1 дізналась, що відповідач мав ще іншу жінку. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розстались, після чого він відмовився від сина та не визнає себе його батьком. Гроші на утримання дитини він ніколи не надавав.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області (а.с.6) позивачка ОСОБА_1 є матір"ю дитини -ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого вказаний ОСОБА_9.

Відповідно до актового запису про народження №06 від 17.04.2006 року (а.с.27) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.28-29), відомості про батька ОСОБА_4 внесені за вказівкою ОСОБА_1, тобто відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України.

Тому, відповідно до частини 4 ст. 128 СК України такий позов підлягає розгляду судом, а згідно частини 2 зазначеної статті підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з положень статей 10-11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладається обов'язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зустрічались в період часу: з червня 2005 року по грудень 2006 року, що ОСОБА_2 залишався у ОСОБА_1 на ніч вдома за її місцем мешкання, деякий час мешкав у неї та між ними були стосунки, що притаманні чоловіку та жінці.

Вказані обставини були встановлені, виходячи з наступних доказів.

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 давали послідовні, стабільні та однакові показання щодо дати знайомства ОСОБА_1 та ОСОБА_2, щодо близьких відносин, що між ними склались, які притаманні чоловіку та жінці, щодо періоду часу їх зустрічей та причин розставання. Щодо визнання відповідачем дитини та підстави з яких ОСОБА_2 відмовився від визнання себе батьком ОСОБА_4

Також позивачкою були надані фотокартки, на яких зображені позивачка разом з відповідачем ОСОБА_2 та дитиною.

Крім того, ухвалою суду від 5 серпня 2011 року у справі була призначена судово-генетична експертиза, провадження якої було доручено експертам Донецького обласного бюро судово-медичних експертиз.

12.09.2011 року та 04.11.2011 року в експертну установу для проведення експертизи відповідач ОСОБА_2 не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце її проведення.

Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від

подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи наведене, що відповідач двичі не з"явився на призначенні дати проведення експертизи, а без його участі така експертиза не може бути проведена, оскільки вимагає обов'язковий відбір крові у двох батьків (осіб які оспорюють чи визнають батьківство) та дитини, суд вважає, що відповідач умисно ухилився від проведення експертизи. Також враховуючи, що клопотання про проведення експертизи було заявлено позивачкою, яка мала на меті довести батьківство відповідача, а відповідач, який заперечує батьківство, ухилився від проведення такої експертизи, суд, відповідно, до вимог ст.146 ЦПК України, визнає факт, для з'ясування якого експертиза була призначена.

Враховуючи наведене суд вважає, що є всі підстави вважати батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача -ОСОБА_2

Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього

Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження;

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", резолютивна частина рішення щодо визнання батьківства повинна містити в собі всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС (прізвище, ім'я по батькові матері й батька, число місяць і рік народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Обов"язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає із вимог ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи матеріальне становище дитини, яка є малолітньою та не має самостійного заробітку чи доходу, перебуває на утриманні позивачки, а також відсутність даних щодо стану здоров'я відповідача, враховуючи, що він працює та отримує регулярну заробітну плату (а.с.7), інших утриманців не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, а також, з нього підлягає стягненню на користь позивачки на утримання дитини: сина ОСОБА_10, 2006 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до чого, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду в сумі 8,50 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Також з відповідача в силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судові витрати, щодо позовних вимог про стягнення аліментів, судовий збір в розмірі 188,20 грн.

На підставі ст.ст. 128, 180-184 СК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", керуючись ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів -задовольнити.

Визнати батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області виключити відомості про батька із актового запису № 6 про народження ОСОБА_4, вчиненого виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області 17 квітня 2006 року.

Зобов'язати виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області внести зміни в книгу реєстрації актів про народження 04.04.2006 року ОСОБА_4 за актовим записом № 6 від 17 квітня 2006 року, вчиненого виконком Луганської селищної ради Артемівського району Донецької області, та зазначити у графі "батько" -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21.04.2011 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 188,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць -підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте Дебальцевським міським судом за письмовою заявою відповідача про перегляд такого рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дебальцевського міського суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Дебальцевського

міського суду Афанасьєва Ю.О.».

Рішення у справі № 2-501/11 може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності сторони - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя