Провадження №2/760/3168/17
Справа №760/3890/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП "Компанія АКОН" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, суддя -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до суду та просить:

стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 71 100,90 грн.,

зобов'язати роботодавця повернути їй трудову книгу,

стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду 50 000,00 грн.

Вивчивши позовну заяву та долучені до неї документи, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві в тому випадку, якщо заява подана без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст. 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

В свою чергу, вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, визначені п. 6 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

Проте, позивачем пред'явлено позов в порядку позовного провадження, посилань на докази, відповідно до яких йому було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу з заявлених вимог, чи було скасовано судовий наказ, не зазначено.

Так, заявлені позовні вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з точки зору закону є вимогами, за якими може бути видано судовий наказ, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 96 ЦПК України, подана позовна заява в даній частині має бути повернута позивачу.

Суд роз'яснює позивачу право на звернення до суду з заявленими вимогами в порядку наказного провадження. У разі відмови позивачу у видачі судового наказу чи його скасування, остання має право звернутися до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

В частині позовних вимог позивачки про повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до чинного законодавства України, а саме ст. 119 ЦПК України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві, має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з вищевикладеного, позивачу в позовній заяві слід зазначити:

- в чому полягає протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні

- з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., та якими доказами це підтверджується.

Також відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки належних доказів сплати позивачем судового збору за пред'явлені позовні вимоги до суду не надано.

Так, положеннями ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Між тим, позивачем заявлено вимоги про повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, а тому відповідно ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставками, визначеними ЗУ «Про судовий збір».

З поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві самостійні вимоги: немайнову та вимогу про відшкодування моральної шкоди, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Так, п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

Законом "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1600 грн.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Таким чином, позивачу також необхідно сплатити судовий за заявлені ним вимог відповідно до вищезазначених вимог законодавства.

А тому, відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах, керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП "Компанія АКОН" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку - повернути.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду з відповідною заявою в порядку наказного провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП "Компанія АКОН" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, повернення трудової книжки, відшкодування моральної шкоди в частині повернення трудової книжки та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії, в частині залишення позовної заяви без руху - ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: