Провадження № 2/742/1197/17
Єдиний унікальний № 742/2345/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді Ільченка О.І., секретаря Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В»ячеслава Миколайовича, третя особа служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини разом з нею. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі під час якого 27.11.2008 у них народився син - Нікіта. 11.03.2015 шлюб було розірвано і за домовленістю між сторонами дитина повинна була проживати з позивачкою, проте ОСОБА_2 не виконує домовленості і на даний час їх спільний син проживає з батьками відповідача. Останній не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров»я дитини умов проживання, так як не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення сина, постійно змінює місце свого проживання, мешкає на зйомних квартирах, які не облаштовані в повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини.

В друге судове засідання сторони не з»явилися, проте позивачка в своїй письмовій заяві позов підтримала та просила його задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач в першому судовому засіданні проти позову не заперечував та подав відповідну письмову заяву.

Представник органу опіки та піклуванняПрилуцької міської ради в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно з п.4.ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, підставою для задоволення позову є визнання позову відповідачем та наявність законних для того підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 (після повторного укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_2) та ОСОБА_2 В»ячеслав Миколайович є батьками малолітнього ОСОБА_2 Нікіти В»ячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Як убачається з матеріалів справи шлюб між сторонами згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11.03.2015 розірвано (а.с.7)

Позивачкою ставиться вимога про визнання місця проживання їх спільного сина з матір»ю за її місцем проживання так, як це буде відповідати інтересам дитини. На даний час ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці, тому має час відводити дитину до школи, займатися ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Має всі необхідні соціально-побутови умови для проживання та нормального розвитку дитини, так як проживає в комфортабельній двокімнатній квартирі, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно (а.с.6,8).

Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно з положенням ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази та визнання самим відповідачем позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню.

Задовольняючи таким чином позовні вимоги, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 7, 160, 161 СК України, ст.10-11, 60, 174, 209, 212 215, 294, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 В»ячеслава Миколайовича, третя особа служба у справах дітей Прилуцької міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_2 Нікіти В»ячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір»ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 В»ячеслава Миколайовича, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Ільченко