Справа № 369/8680/16-ц
Провадження № 2/369/508/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ведмеденко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що їй належить на праві власності 1/3 частина садиби за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 18492464. Право власності на 1/3 частину вказаної садиби вона набула після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_5. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом за № 2-8736 від 22 грудня 1995 року.

Згідно даних довідки виконкому Горенської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 25 лютого 1995 року померлому батьку ОСОБА_5 належав на праві особистої власності жилий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, площею 0, 13 га.

Заявою від 10 червня 2015 року, що адресована Горенській сільській раді, ОСОБА_1 просила надати їй у власність 0,0433 га земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, враховуючи її законне право на 1/3 частину земельної ділянки із 0,13 га, які були закріплені за житловим будинком її батька, згідно вищезазначеної довідки від 25 лютого 1995 року.

Однак, всупереч проханню надати у власність 0,0433 га земельної ділянки, рішенням Горенської сільської ради від 09 липня 2015 року надано ОСОБА_1 дозвіл на проведення матеріалів інвентаризації земельної ділянки лише орієнтовною площею 0,02 га замість 0,0433 га.

03 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Горенської сільської ради із заявою надати роз"яснення, на якій підставі її було позбавлено права володіння земельною ділянкою площею 0,0433 га.

Листом від 12 серпня 2015 року Горенська сільська рада надала формальну відповідь, зокрема, вказавши, що сільською радою не виносились рішення про припинення або вилучення земельної ділянки ОСОБА_1.

Аж у серпні -вересні 2016 року ОСОБА_1, після того, як 07 серпня 2016 року її представнику було створено перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_3, стало достеменно відомо, що 18 вересня 2008 року Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було винесено рішення, яким затверджено протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 15 липня 2008 року, а саме передано ОСОБА_3 у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1, без підпису сусідки ОСОБА_1.

У подальшому ОСОБА_3 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу, ОСОБА_3 набула право на 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Договору дарування, укладеного 29 жовтня 2005 року між ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_1 вважала, що наведеним спірним рішенням Горенської сільської ради порушуються її права щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою разом з розташованими на ній житловим будинком і господарсько-побутовими будівлями, а тому таке рішення слід визнати незаконним.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24 грудня 2005 року надано ОСОБА_3 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,04 га, а спірним рішенням-вже земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,08 га.

Питання про виділ частки у спільній частковій власності у натурі садиби (житлового будинку і господарсько-побутових будівель) за вказаною адресою між нею і ОСОБА_3 не вирішувалось, а частиною земельної ділянки, що передана останній у власність спірним рішенням, користується вона, ОСОБА_1.

З урахуванням того, що Договором дарування 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями від 29 жовтня 2005 року розмір земельної ділянки не визначений, питання про виділ частки у спільній частковій власності у натурі садиби (житлового будинку і господарсько-побутових будівель) між нею і ОСОБА_3 не вирішувалось, тому до ОСОБА_3, як набувача, перейшло лише право власності на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування-не більше 1,0 м.

У зв"язку з наведеним передача ОСОБА_3 у власність спірним рішенням 0,08 га земельної ділянки аж ніяк не є тією частиною земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком з надвірними будівлями, та частиною земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Виділивши спірним рішенням ОСОБА_3 земельну ділянку Горенською сільською радою безпідставно не враховано норму частини 4 статті 120 ЗК України та помилково здійснено передачу земельної ділянки без урахування цієї норми.

Частка ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а також попередніх власників у вартості жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, не визначалась, тому виділення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки саме площею 0,08 га є необгрунтованим.

Разом з тим, спірним рішенням ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,08 га.

Зі зведеного плану ділянок за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за нею закріплено 0,02 га.

Всього за указаним зведеним планом земельних ділянок розмір земельних ділянок її і ОСОБА_3 складає 0,0988 на (0,02 га ОСОБА_1+0,0788 га ОСОБА_3).

Однак, належна їй 1/3 частина садиби, що відповідно до ст. 381 ЦК України, є й земельною ділянкою площею 0,0988 га, явно має складати не 0,02 га земельної ділянки від її загальної площі 0,0988 га.

Таким чином, ОСОБА_3 виділено у власність земельну ділянку у більшому розмірі і за рахунок земельної ділянки, що належить їй, без урахування презумпції правомірності фактичного користування земельною ділянкою ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Також позивач ОСОБА_1 зазначала, що спірним рішенням її позбавлено права на вхід до жилого будинку, позбавлено права власності на погріб, колодязь, огорожу, що є неприпустимим.

Так як ОСОБА_1 набула право власності на всю 1/3 частину садиби за вказаною адресою, виділу частки у спільній частковій власності у натурі садиби (житлового будинку і господарсько-побутових будівель) нею і ОСОБА_3 не вирішувалось, передавши спірним рішенням ОСОБА_3 у власність земельну ділянку, Горенською сільською радою порушено і обмежено її права на садибу.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати незаконним і скасувати рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 вересня 2008 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_1", прийняте на 20-ій сесії 5-го скликання і яким затверджено протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 15 липня 2008 року, а саме передано гр. ОСОБА_3 в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1, без підпису сусіда гр. ОСОБА_1".

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 подала суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначала, що 30 вересня 2010 року ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з даного Державного акту, він виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року.

Оскільки Державний акт виданий ОСОБА_3 на підставі вже оскаржуваного у цій справі рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 вересня 2008 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_1", прийняте на 20-ій сесії 5 скликання і яким затверджено протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 15 липня 2008 року, а саме передано ОСОБА_3 в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1, без підпису сусіда ОСОБА_1, указаного вище рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року, а також беручи до уваги те, що Державний акт має похідний характер від указаних двох рішень Горенської сільської ради, позивач ОСОБА_1 збільшила розмір позовних вимог і просила визнати незаконним рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року та визнатим недійсним державний акт.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати незаконним і скасувати рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року; визнати недійсним виданий ОСОБА_3 30 вересня 2010 року Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який зареєстроваиний в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

У судовому засіданні 11 жовтня 2016 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 і Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і заперечував проти його задоволення.

У судове засідання представник відповідача Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду подана заява, в якій відповідач просив розглянути справу у відсутності його представника.

У судове засідання представник відповідача Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 1995 року спадкоємцями майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частинах кожний є: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Горенської сільської ради народних депутатів 06 грудня 1995 року, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 13 грудня 1995 року за реєстровим № 594.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 23 грудня 1995 року Київське міжміське бюро технічної інветаризації посвідчив, що 1/3 частина жилого будинку з прилежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, зареєстрований в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_1, записано в реєстрову книгу під реєстром № 594.

Згідно довідки, виданої 25 лютого 1995 року виконкомом Горенської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, згідно з записом в погосподарських книгах Горенської сільської ради за № 1406, померлому ОСОБА_5 належав на праві особистої власності жилий будинок, який розташований на земельній ділянці розміром 0,13 га і знаходиться в АДРЕСА_1.

10 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до Горенської сільської ради "Щодо виділення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1", в якій просила на підставі п. п. 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України та враховуючи її законне право на 1/3 частини земельної ділянки, що була закріплена за житловим будинком померлого батька, виділити їй у власність земельну ділянку розміром 0,0433 га за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09 липня 2015 року 48-ої сесії 6-го скликання "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1, проживаючої в АДРЕСА_3", вирішено надати ОСОБА_1 дозвіл на проведення матеріалів інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 0,02 га, яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (забудовані землі) Горенської сільської ради.

03 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Горенської сільської ради із заявою щодо надання роз"яснення, в якій просила надати роз"яснення- на якій підставі було порушено її конституційні права та позбавлено законного права на володіння земельною ділянкою розміром 0,0433 га.

12 серпня 2015 року Горенською сільською радою надано відповідь ОСОБА_1, в якій зазначено, що з перелічених підстав припинення права користування земельною ділянкою, які передбачені ст. 141 Земельного кодексу України, сільською радою рішень не приймалося; сільською радою не виносилось рішення про припинення або вилучення ( в т. ч. і примусового) земельної ділянки ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 вересня 1991 року № 42/17 "Про закріплення земельної ділянки розміром 0,07 га, що належить ОСОБА_5, за гр. ОСОБА_7", вирішено закріпити за гр. ОСОБА_7 земельну ділянку розміром 0,07 га в АДРЕСА_4 з земельної ділянки її батька гр. ОСОБА_5. В рішенні вказано, що було розглянуто заяву ОСОБА_5, проживаючого в АДРЕСА_4 про надання дозволу на перезакріплення земельної ділянки розміром 0,07 га, що йому належить, за його дочкою ОСОБА_7, яка проживає в АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки Горенської сільської ради від 20 березня 2017 року № 288/7 вказано, що в рішенні виконавчого комітету Горенської сільської ради за № 42/17 від 20 вересня 1991 року "Про закріплення земельної ділянки розміром 0,07 га, що належить гр. ОСОБА_5", за ОСОБА_7 зроблена помилка та в вирішальній частині рішення місця проживання ОСОБА_5 замість АДРЕСА_1 проставлений АДРЕСА_4. Згідно будинкової книги ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав і був прописаний в АДРЕСА_1 з 15 жовтня 1955 року.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про вилучення земельної ділянки у гр. ОСОБА_7, яка проживає в АДРЕСА_2" вирішено: 1. Припинити право користування гр. ОСОБА_7 земельною ділянкою площею 0,06 га в АДРЕСА_2. 2. Передати вищезгадану земельну ділянку до складу земель Горенської сільської ради. 3. Внести зміни до земельно-облікових документів Горенської сільської ради.

Згідно рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії ради 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_2", вирішено передати ОСОБА_3 земельну ділянку безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,06 га в АДРЕСА_2 і доручити НВФ "Абрис" виконати інвентаризацію та виготовити державний акт на право приватної власності.

Відповідно до Договору дарування 2/3 частини жилого будинку від 29 жовтня 2005 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подарували по 1/3 частині, а ОСОБА_3 прийняла в дар 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок зазначений за планом під літ. "А"-дерев"яний, загальною площею 47,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., погріб-"В", вбиральня-З", колодязь-І, огорожа під № 2-3, розташовані на земельній ділянці. Вказані 2/3 частини жилого будинку належать: 1/3 частина жилого будинку-ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 жовтня 2005 року 4-ю Київською державною нотаріальною конторою за р. № 205634, зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 15 жовтня 2005 року за № 594 в книзі № 2; 1/3 частина житлового будинку-ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 1995 року 1-ю Київською обласною державною нотаріальною конторою за р. № 2-8736, зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 05 жовтня 2005 року за № 594 в книзі № 2.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 22-ої сесії 4-го скликання від 24 грудня 2005 року "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3", вирішено надати ОСОБА_3 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,04 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських приміщень в АДРЕСА_1; Доручити землевпорядній організації розробити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність, та подати його на розгляд обласному управлінню земельних ресурсів у строк, передбачений договором для здійснення державної землевпорядної експертизи.

Згідно Протоколу земельно-узгоджувальної комісії від 05 липня 2008 року Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, взявши до уваги матеріали інвентаризації, зведений план, що відповідають розмірам земельної ділянки гр. ОСОБА_3, земельно-узгоджувльна комісія не заперечила проти надання дозволу на приватизацію без підпису акту погодження меж гр. ОСОБА_1.

Вказаний протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради від 05 липня 2008 року складався з приводу передачі в приватну власність присадибної ділянки площею 0,08 га без підпису ОСОБА_1, оскільки, як зазначив представник відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_1 відмовилась від підпису, і цей протокол затверджений рішенням Горенської сільської ради 18 вересня 2008 року.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 вересня 2008 року 20-ої сесії 5-го скликання "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_1", вирішено затвердити протокол земельно-узгоджувальної комісії Горенської сільської ради 15 липня 2008 року, а саме передати гр. ОСОБА_3 в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га в АДРЕСА_1, без підпису сусіда ОСОБА_1".

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 травня 2009 року 25-тої сесії 5-го скликання "Про затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки та передачу її у приватну власність гр. ОСОБА_3", вирішено затвердити матеріали інвентаризації земельної ділянки в АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_3 площею 0,0788 га; Передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0788 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну) в АДРЕСА_1; Доручити земельно-кадастровій організації виготовити державний акт на право приватної власності на землю.

30 вересня 2010 року ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідно до якого ОСОБА_3 на підставі рішення Горенської сільської ради № 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року є власником земельної ділянки площею 0,0788 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно вимог ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно вимог ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об"єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку.

За правилами ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно положень ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об"єкти, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно частки осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Згідно вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до вимог ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б)смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; Г) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб); д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом; Г) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до вимог ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій, сіл, селищ, міст, районів та областей.

Судом на підставі пояснень осіб, які беруть участь у справі та дослідженні доказів було з"ясовано, що 20 вересня 1991 року рішенням Горенської сільської ради народних депутатів № 42/17 закріплено за ОСОБА_7 земельну ділянку розміром 0,07 га в АДРЕСА_4 з земельної ділянки її батька ОСОБА_5, і у зв"язку з цим дана земельна ділянка біля будинку діда ОСОБА_3 ОСОБА_5 складала в розмірі 0,06 га.

Рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про вилучення земельної ділянки у гр. ОСОБА_7, яка проживає в АДРЕСА_2" припинено право користування гр. ОСОБА_7 земельною ділянкою площею 0,06 га в АДРЕСА_2, та згідно рішення Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії ради 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_2", передано ОСОБА_3 земельну ділянку безоплатно у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,06 га в АДРЕСА_2, користування якою було припинено ОСОБА_7.

29 жовтня 2005 року мати ОСОБА_3 ОСОБА_7 і її дядько ОСОБА_6 за договором дарування подарували по 1/3 частині кожний, а ОСОБА_3 прийняла в дар 2/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

У зв"язку з цим ОСОБА_3 скористалась своїм правом на земельну ділянку пропорційно частці права власності на будівлю, тобто на 0,04 га від 0,06 га, які залишились після смерті ОСОБА_5.

Приватизувала ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0,0788 га, в які входить 0,04 га земельної ділянки, що знаходиться біля будинку, в якому їй належить на праві власності 2/3 його частини, та 0,0388 га земельної ділянки, що надана їй рішенням Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 8-ої сесії ради 24-го скликання від 17 жовтня 2003 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_2".

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд, з"ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено і не надано суду належних і допустимих доказів, що у зв"язку з прийняттям Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області рішення від 18 вересня 2008 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_1", та рішення 25 сесії 5 скликання від 28 травня 2009 року, а також видачею ОСОБА_3 30 вересня 2010 року Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області Державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,0788 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, порушено її права, як позивача у справі.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 86, 87, 88, 116, 118, 120, 125, 140, 141, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 15, 16, 21, 317, 358, 377, 381, 391, 393 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання незаконними і скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.