Провадження № 2/311/668/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2016 року по справі №336/557/16-к (провадження 1-кп/336/161/2016), який набрав законної сили 29 жовтня 2016 року, засуджено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.75, ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. Згідно з зазначеним вироком суду, який набрав законної сили 22 жовтня 2015 року, приблизно о 09:40 годин водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний помер 842-82 НА, здійснював рух по проїзній частині автодороги Харків- Сімферополь, рухаючись з боку вул. Кузнецова в напрямку вул. Димитрова в м. Запоріжжі. В цей же час, у зустрічному для водія ОСОБА_4 напрямку, керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух водій ОСОБА_1. Під час руху в районі електроопори №88 водій ОСОБА_4, діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», в порушення вимог п. 11.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше, дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги», а також в порушення вимог дорожньої розмітки 1.3. Правил дорожнього руху України, яким зазначається: «Дорожня розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху», не переконався в безпеці своїх дій та скоїв виїзд керованого ким транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення передньої лівої частини керованого ним транспортного засобу із передньою лівою частиною автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: відкритого вдавленого перелому лобної кістки справа з переходом на праву тімяну кістку і основу черепа, забиття підкіркових

відділів правої лобової чистки з крововиливом над і під оболонки правої півкулі головного мозку, рани лобної області справа з переходом на спинку носа зліва, гематоми повік обох очей з контузією легкого ступеня правого ока (за даними медичної документації), які кваліфікуються, як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент спричинення, синця з набряком м'яких тканин по передньобоковій поверхні шиї справа, синців в області лівого плечового суглоба, по задній поверхні грудної клітки зліва, по передній поверхні грудної клітки справа, в області правого плеча, садна в проекції правого наколінника, що кваліфікується, як легкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1,11.4 Правил дорожнього руху України, а також вимог дорожньої розмітки 3.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв'язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Також, у вироку зазначено, що за висновком судово-медичної експертної комісії КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» №79/к від 14.06.2016 року у ОСОБА_1 виявлено невиправний шкірний рубець обличчя та волосистої частини голови.

Вказаним вироком суду достовірно встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, та завдав ОСОБА_1 фізичної шкоди, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, а також спричинив непоправні ушкодження обличчя, які псують його естетичний вигляд.

Отже, неправомірними суспільно-небезпечними діями підозрюваного, було завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті ОСОБА_1:

-щоденні думки та спогади про наслідки пеихотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторожа, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні;

-важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності;

-побоювання щодо майбутнього етапу здоров'я, наслідків черепно-мозкової травми;

-постійний дискомфорт і пов'язані з ним переживання, щодо зовнішнього вигляду невиправних ушкоджень обличчя, думки про те, що ці ушкодження на все життя,

-необхідність постійно брати участь в слідчих діях.

У момент отримання тілесних ушкоджень, позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров'я та життя. В подальшому він був вимушений проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Впродовж всього періоду лікування почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення). В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги з боку близьких, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежень для родичів. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, відчуття власної трудової неповноцінності, тривога з приводу майбутнього. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, він досі відчуває страх повторення подібних подій. На час лікування і досудового слідства, були порушені його актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації.

Дотепер продовжуються проблеми зі здоров'ям у вигляді періодичних болів, необхідності дотримуватися обмежень щодо фізичних навантажень, а також на все життя залишиться непоправне ушкодження його обличчя, на відновлення якого необхідні кошти і скоріше всього лікування за кордоном. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4, позивачу була заподіяна моральна шкода, розмір відшкодування якої, враховуючи характер та обсяг його фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, він оцінює у 60000 гривень, які він просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні сторони по справі позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_4 прийшли до мирової угоди, яку просять затвердити та справу закрити, відповідно до якої:

1.Відповідач - ОСОБА_4 добровільно відшкодовує на користь позивача - ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.), а позивач ОСОБА_1 погоджується отримати від ОСОБА_4 кошти у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) і відмовляється від іншої частини моральної шкоди.

2.Ніяких моральних і матеріальних претензій один до одного сторони мати не будуть. Позивач і відповідач вказують, що мирова угода не суперечить їх інтересам та не порушує їх прав. Наслідки затвердженої мирової угоди, передбачені ст.ст. 175, 206 ЦПК України, сторонам зрозумілі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_4 просять затвердити мирову угоду на умовах, вказаних у ній.

Суд, вислухавши думку усіх учасників процесу вважає за можливе затвердити мирову угоду, оскільки її умови не суперечать закону.

Розяснивши сторонам наслідки затвердження мирової угоди за ст. 175 ЦПК України та враховуючи те, що вона була укладена сторонами добровільно, суд, керуючись ст. ст. 205-206, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином закрити у звязку з затвердженням мирової угоди, згідно якої:

Відповідач ОСОБА_4 відшкодував позивачу ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, яка є предметом даного позову, в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Від ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 отримав 10000 (десять тисяч) гривень. ОСОБА_1 від іншої частини моральної шкоди, заявленої у позові, відмовляється в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом пяти днів з моменту її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5