Справа № 299/2782/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Бисаги Т.Ю., Собослоя Г.Г.,

при секретарі : Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що з 25.07.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1, однак фактично шлюбні відносини розпочалися раніше. У неї з відповідачем є троє спільних дітей - сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом із нею і перебувають на її утриманні, так як відповідач грошей на їх утримання не надає. Відповідач має постійне місце роботи в Королівському ДЕПО ШЧ-9, де отримує заробітну плату в середньому в розмірі 5000 гривень. Він є здоровим, молодим чоловіком, інших утриманців немає. На даний час вона працевлаштовується на підприємство, де буде працювати швачкою, проте її майбутні заробітки не дадуть можливості самостійно утримувати дітей. А тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 2/3 всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Виноградівського районного суду від 10 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті у задоволенні позову відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення і постановити нове, яким частково задовольнити позов в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6, оскільки син - ОСОБА_5 проживає разом із ним.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2014 року. За час спільного проживання у позивачки та відповідача народилось троє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 працює на Львівській залізниці у підрозділі Мукачівської дистанції сигналізації та зв'язку ШЧ-9 і отримує заробітну плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частини 1,2 ст.183 СК України).

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції, у відповідності до положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховував стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які проживають разом із матір'ю, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює і отримує заробітну плату, наявність у відповідача малолітнього сина та непрацездатної матері, і стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Посилання відповідача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9 проживає разом із ним, знаходиться на повному його утриманні та вихованні, що стверджує довідкою Королівської селищної ради №655 від 20.02.2017 р., а тому вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_8, - не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи містяться різні довідки щодо проживання сина ОСОБА_8, а саме то з матір»ю, то з батьком, що стверджується і листом заступника селищного голови Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 27.06.2017 року, наданим на виконання ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2017 року, в якому зазначено, що постійне місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року селищній раді не відоме, так як діти постійно змінюють місце проживання, а саме періодично проживають то з батьком то з матір»ю. А тому, за відсутності в матеріалах справи доказів щодо постійного проживання сина ОСОБА_8 разом із батьком, перебуванням дитини на повному його утриманні, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.308 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача відхиленню, оскільки суд першої інстанції рішення ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: