Ухвала

26 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_2, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вищевказана касаційна скарга, яка подана скаржником з пропуском передбаченого ч. 1 ст. 325 ЦПК України строку на касаційне оскарження.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення, посилаючись на те, що пропуск строку на касаційне оскарження було зумовлено невчасним отриманням копії оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції, а саме: 29 червня 2017 року.

Проте, наведена підстава для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не може бути визнана поважною та не може слугувати підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником не надано доказів недотримання судом апеляційної інстанції положень ст. 222 ЦПК України, що стало причиною пропуску процесуального строку, так як на підтвердження цього факту скаржником не надано жодного доказу. Слід зазначити, що, посилання скаржника на фотокопію конверту з поштовою відміткою та супровідний лист, яким було направлено рішення суду як на доказ невчасного направлення/отримання копії оскарженого судового рішення, суд касаційної інстанції сприймає критично, так як надані докази свідчать про відповідь суду першої інстанції за запит скаржника щодо видачі судового рішення.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази.

За таких обставин, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Визнати наведені у касаційній скарзі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали тягне за собою передбачені законом наслідки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М. Фаловська