ухвала

іменем україни

21 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання угоди недійсною, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання угоди недійсною, обґрунтовуючи його тим, що їй на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 4,59 га на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 січня 2008 року між нею та відповідачем укладено договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від неї власника земельної ділянки, за умовами якого ОСОБА_4 відмовилась від права приватної власності на належні їй земельні ділянки.

Після укладення такого договору позивач продовжувала користуватися вказаними земельними ділянками, а весною 2014 року виявила, що вона не є власником спірних земельних ділянок.

Посилаючись на те, що при вчиненні правочину вона помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, просила суд визнати недійсним договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від неї власника земельної ділянки та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,59 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір про передачу права власності на земельну ділянку у зв'язку з добровільною відмовою від нього власника від 14 січня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та Новоадріївською сільською радою Волноваського районного суду Донецької області, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу ОСОБА_5,недійсним.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки, розміром 4,44 га та 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та кадастровий номер НОМЕР_2 на території Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року касаційну скаргу заступника прокурора Донецької області задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 07 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07 липня 2016 року рішення Волноваського районного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Новоандріївської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання угоди недійсною відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 229 ЦК України позивачем не надано переконливих доказів про наявність помилки - неправильного сприйняття ним фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення, хоча відповідно до положень закону позивач на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинен довести, що така помилка насправді мала місце, тобто надати докази, які б свідчили про його помилку щодо істотних обставин правочину, які мають існувати саме на момент вчинення правочину, та не врахував, що не є істотною помилка в мотивах правочину, тобто в причинах, які спонукали до його вчинення, крім випадків, встановлених законом.

Доводи касаційної скарги про те, що представником позивача подано до суду заяву про відмову ОСОБА_4 від позову, яка не розглянута апеляційним судом, не знайшли свого підтвердження, оскільки представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності, надав 04 липня 2016 року заяву про відмову від позову ОСОБА_7 до Новоандріївської сільської ради про визнання угоди недійсною та визнання права власності на земельну ділянку та просив заяву розглянути у його відсутності, однак указана заява обґрунтовано не прийнята до уваги апеляційним судом, оскільки не стосується позовних вимог ОСОБА_4 у цій справі.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак