АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1262/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2017 року у справі за заявою керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» про забезпечення позову,-

в с т а н о в и л а :

В квітні 2017 року керівник Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Укрспец-Транс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування її державної реєстрації.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо відчуження, поділу, передачі права власності відносно спірної земельної ділянки площею 0,0999 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, з кадастровим номером :04:001:0197.

Керівник Черкаської місцевої прокуратури у заяві про забезпечення позову зазначив, що в ході виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року за позовом прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до ОСОБА_7, Черкаської РДА, третя особа: реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції про визнання незаконним та скасування розпорядження Черкаської РДА, визнання недійсним державного акту на право власності, зобовязання до вчинення дій, яким позов прокурора було задоволено, Черкаською місцевою прокуратурою встановлено, що речове право на спірну земельну ділянку перейшло до ТОВ «Укрспец-Транс» на підставі акту приймання-передачі № 1 від 29.04.2014 року.

Враховуючи, неодноразове відчуження на користь третіх осіб зазначеної земельної ділянки заявник вказує, що існує реальна вірогідність зміни її власників, таким чином, повторне відчуження відповідачем вказаної земельної ділянки призведе до затягування строків розгляду даного позову прокурора та до неможливості в подальшому виконання рішення суду.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2017 року у задоволенні заяви керівника Черкаської місцевої прокуратури про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі керівник Черкаської місцевої прокуратури просить скасувати вищевказану ухвалу районного суду, як незаконну, постановлену з порушенням норм процесуального права та з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апелянт в скарзі зазначає, що при постановленні ухвали суд першої інстанції не врахував наявності реальних ризиків щодо неможливості або утруднення виконання судового рішення у подальшому, оскільки спірна земельна ділянка вже була відчужена під час розгляду попередньої справи, яка стосувалась цієї ж земельної ділянки та в результаті розгляду якої позов прокурора було задоволено, а тому існує вірогідність нового її відчуження на користь третіх осіб при розгляді даного позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Суд першої інстанції, постановляючи 10 квітня 2017 року ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив із того, що заявником не наведено жодних підстав, які б свідчили, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливити виконання судового рішення, доводи заяви зводяться виключно до припущення реальної вірогідності зміни її власників. Крім того, не підтвердженим є те, що відповідачем взагалі вчинюються будь-які реальні дії, направлені на відчуження спірного майна чи є його приховування.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно частини 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності заявлених позовних вимог. Вжиті заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, що передбачено вимогами ч. 3 ст. 152 ЦПК України, оскільки безпідставне звернення з такою заявою може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Так, в обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову заявник посилався на те, що в ході виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014 року у справі № 22ц/793/2973/14 за позовом прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» до ОСОБА_7, Черкаської РДА, третя особа: реєстраційна служба Черкаського районного управління юстиції про визнання незаконним та скасування розпорядження Черкаської РДА, визнання недійсним державного акту на право власності, зобовязання до вчинення дій, Черкаською місцевою прокуратурою встановлено, що речове право на спірну земельну ділянку перейшло до ТОВ «Укрспец-Транс» на підставі акту приймання-передачі №1 від 29.04.2014 року (а.с. 25).

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №83012507 від 21.03.2017 року спірна земельна ділянка площею 0,0999 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер :04:001:0197 відчужена на користь ТОВ «Укрспец-Транс» (а.с.22-24).

Заявник вказує, що відчуження на користь третіх осіб зазначеної земельної ділянки може призвести до реальної вірогідності зміни її власників, а повторне відчуження відповідачем вказаної земельної ділянки призведе до затягування строків розгляду даного позову прокурора та до неможливості в подальшому виконання рішення.

Зазначені доводи прокурора не були враховані належним чином районним судом при вирішенні питання про забезпечення позову.

Судом залишено поза увагою те, що позивачем на підтвердження своїх вимог надано до суду рішення апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2014 року у справі № 22ц/793/2973/14 та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №83012507 від 21.03.2017 року, з яких вбачається вірогідність зміни власників земельної ділянки, а тому висновок районного суду про недоведеність підстав для забезпечення позову суперечить матеріалам справи.

На підставі вищевикладеного судова колегія вважає, що ухвала суду, як постановлена з порушенням порядку для вирішення питання про забезпечення позову, відповідно ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ДП «Черкаське лісове господарство» задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2017 року скасувати, а розгляд заяви про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :