АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Окармус О.М.

за участю: представника апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Чернівецький лісгосп» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ДП «Чернівецький лісгосп» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 24 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Чернівецький лісгосп» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. Наказом директора ДП «Чернівецький лісгосп» від 20.02.2017р. №19-К його звільнено з посади лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, з першого дня його виходу на роботу після щорічної відпустки.

Позивач вказував, що наказом ДП «Чернівецький лісгосп» від 31.10.2016р. йому було надано щорічну відпустку до 28.11.2016р., але у зв'язку з захворюванням під час відпустки за його заявою щорічну відпустку було продовжено до 23.02.2017р., але перебуваючи у продовженій відпустці він знову захворів та йому було видано листок непрацездатності про амбулаторне лікування з 16.02.2017р. по 01.03.2017р. За таких обставин, оскаржуваний наказ

22-ц/794/ 756/17р. Провадження № 725/1303/17 Головуючий у 1 інстанції Галичанський О.І.

Категорія 53/54 доповідач Перепелюк І.Б.

про звільнення був виданий в період його відпустки та перебування на лікарняному, що є порушенням трудового законодавства.

ОСОБА_1 зазначав, що даючи згоду на його звільнення, профспілковий комітет провів свої засідання у його відсутності, що є порушенням вимог КЗпП України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», хоча він повідомляв голову профкому про поважні причини своєї неявки.

Позивач вважає, що відповідач помилково прийшов до висновку про його неспроможність виконувати свої обов'язки за станом здоров'я, оскільки часткова втрата працездатності сама по собі не може бути підставою для звільнення з роботи за ініціативою власника.

Посилався на те, що відповідач, починаючи з 2014 року, фактично намагається створити йому несприятливі умови для праці, оскільки неодноразово протиправно звільняв його та переводив на інші посади. Такі накази ДП «Чернівецький лісгосп» були скасовані в судовому порядку та його трудові права відновлені.

Протиправні дії відповідача щодо його звільнення з роботи призвели до погіршення його здоров'я, підірвали його репутацію серед друзів, сусідів, членів родини і колег.

Позивач просив скасувати наказ директора ДП «Чернівецький лісгосп» №19-к від 20.02.2017р. щодо його звільнення з роботи та поновити його на роботі на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп» та стягнути з ДП «Чернівецький лісгосп» на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 24 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ директора ДП «Чернівецький лісгосп» №19-к від 20.02.2017р. про звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Тарнавського лісництва ДП «Чернівецький лісгосп». Стягнуто з ДП «Чернівецький лісгосп» на користь позивача моральну шкоду в сумі 2000 грн. Вирішено питання щодо судових витрат. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ДП «Чернівецький лісгосп» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що згідно довідки до акту огляди МСЕК форми 157-1/0 позивачу протипоказана робота в звичайних, виробничих умовах. Також представник ДП «Чернівецький лісгосп» зазначає, що висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_1 під час відпустки в порушення вимог ст.40 КЗпПУ не відповідають дійсності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем при звільненні позивача порушено вимоги трудового законодавства та дійшов висновку про наявність правових підстав для поновлення позивача на займаній посаді і відшкодування на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач працював на посаді лісничого Тарнавського лісництва державного підприємства «Чернівецький лісгосп» та наказом №19К від 20.02.2017р. був звільнений з роботи у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України з першого дня виходу з щорічної відпустки.

Відповідно до ч.1ст.21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров'я. Виявлена невідповідність займаній посаді за станом здоров'я полягає в тому, що працівник за станом здоров'я не може впоратися з трудовими обов'язками (при цьому відсутня провина працівника в неналежному виконанні обов'язків), або продовження даної роботи протипоказано працівникові за станом здоров'я (відповідно до карти умов праці на робочому місці) та створює загрозу його життю й здоров'ю, або через стан здоров'я подальше виконання працівником трудових обов'язків створює небезпеку для членів трудового колективу, або громадян, яких обслуговує працівник, і це перешкоджає подальшому продовженню роботи.

Встановлення позивачеві 2 групи інвалідності підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА№ 240754 від 19.10.2016р., пунктом 12 якої позивачу протипоказана робота в звичайних виробничих умовах та зазначено про можливість виконувати сидячі види робіт в кабінетних умовах. Згідно з посадовою інструкцією лісничого вказана посада пов'язана з довготривалим перебуванням на ногах та контролем за виробничими процесами лісництва на великій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно Акту № 1 ДП «Чернівецьке лісове господарство» від 17.02.2017р. позивачеві було запропоновано вакансію завідувача господарства, від якої він відмовився.

Обгрунтовуючи в апеляційній скарзі законність звільнення позивача на підставі висновку МСЕК від 19.10.2016р. за п.2 ст.40 КЗпП України у зв»язку із виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров»я, що перешкоджає продовженню даної роботи, апелянтом не спростовано того факту, що звільнення відбулося в період перебування позивача у відпустці, яка була продовжена внаслідок його хвороби.

Встановлено, що згідно Наказу ДП «Чернівецький лісгосп» № 37В від 14.02.2017р., позивачу продовжено перебування у щорічній відпустці з 15.02.2017р. по 23.02.2017р.

Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п.5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Таким чином, трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена ч.3 ст.40 КЗпП України, заборона звільнення працівника у період його перебування у відпустці.

20.02.2017р. ДП «Чернівецький лісгосп» було винесено наказ №19К про звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст.40 КЗпП України з першого дня виходу з щорічної відпустки.

При цьому відповідачем не було враховано, що згідно наказу ДП «Чернівецький лісгосп» № 37В від 14.02.2017р., позивачу продовжено перебування у щорічній відпустці з 15.02.2017р. по 23.02.2017р., а також не враховано його листок непрацездатності про амбулаторне лікування з 16.02.2017р. по 01.03.2017р.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що хоча оскаржуваний наказ стосується звільнення позивача з першого дня виходу з щорічної відпустки, без конкретної дати, проте такий наказ був прийнятий в період відпустки, що була продовжена внаслідок хвороби позивача.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не дотримано порядку звільнення працівника з роботи є правильним. При розгляді справи, аналізуючи характер заподіяної позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції правильно визначився з її розміром, враховуючи принцип справедливості, розумності та співмірності.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

За таких обставин, рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ДП «Чернівецький лісгосп» відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :