Справа №487/3913/16-ц 23.08.2017 23.08.2017
Провадження № 22ц/784/1758/17 Суддя першої інстанції Павлова Ж.П.
Справа№ 487/3913/16-ц
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання:Шагаєм О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

ОСОБА_2 банк «Приват Банк»

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року ухвалене за позовом

Публічного акціонерного товариства

ОСОБА_2 «Приват Банк»

до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та по зустрічним позовним заявам ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2" Приватбанк" про визнання договору поруки припиненим, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2" Приватбанк" про визнання договору поруки припиненим, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2" Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку.

Позивач вказував, що 16 квітня 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за яким останньому надано кредит у розмірі 23785,43 доларів США на строк до 15 квітня 2014 року. З метою забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору між банком та поручителями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договори поруки.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_3 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує.

У звязку з зазначеним 22 липня 2016 року виникла заборгованість в сумі 15606,69 доларів США, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 8031,63 доларів США, по відсотках 6913,02 доларів США, комісія 662,04 доларів США.

В подальшому позов було уточнено та зазначено, що оскільки рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 квітня 2009 року кредитна заборгованість була стягнута достроково з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Однак дане рішення не виконано, тому ПАТ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідачів заборгованість станом на 22 липня 2017 року за відрахуванням вже стягнутої суми, а саме 9061,12 доларів США, що еквівалентно 224861,81 грн., а саме 1486,06 доларів США, (тіло кредиту),що еквівалентно 36878,24 грн., 6913,02 долари США ,(заборгованість по відсоткам), що еквівалентно 171554,31 грн., комісія - 662,04 долари США, що еквівалентно 16429,26 грн.

20 грудня 2016 року поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічними окремими позовами до ПАТ «КБ ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим.

В своїх позовних заявах поручителі посилалися на те, що строк для заявлення вимог до поручителів про стягнення кредитної заборгованості сплив. А тому є підстави для визнання поруки припиненою.

20 січня 2017 року відповідач ОСОБА_3, який є боржником за кредитними зобовязаннями, звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

В позові він вказав, що істотні умови договору (порядок видачі та погашення кредиту) не відповідають вимогам законодавства. При цьому перед укладенням угоди відповідач свідомо ввів його в оману, не надавши повної інформації щодо умов кредитування та приховавши дійсні сукупну вартість кредиту та розмір відсотків, чим порушив вимоги Закону «Про захист прав споживачів».

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року позовні вимогиПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3В на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість в сумі 9061,12 доларів США, що еквівалентно 224861,81 грн., а саме 1486,06 доларів США, ( тіло кредиту),що еквівалентно 36878,24 грн., 6913,02 долари США, (заборгованість по відсоткам), що еквівалентно 171554,31 грн., комісія - 662,04 долари США, що еквівалентно 16429,26 грн. та розподілено судовий збір.

В задоволені інших позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 відмовлено.

В задоволені позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено.

Зустрічні позовні заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено. Визнано припиненими договори поруки, укладені 25 червня 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_5 та 16 квітня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 Розподілено судові витрати.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просив скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог поручителів про визнання поруки припиненою, та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні цих вимог повністю посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «КБ «ПриватБанк» 16 квітня 2007 року та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у розмірі 23785,43 доларів США на строк до 15 квітня 2014 року (а.с 14-16).

Цього ж дня з метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за вищезазначеним договором між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки.

18 червня 2012 року між кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_3 була укладена додаткова угода до кредитного договору від 16 квітня 2007 року.

В подальшому 25 червня 2012 між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 на виконання кредитних зобовязань ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором у останнього станом на 22 липня 2016 року виникла заборгованість в сумі 32690,33 доларів США, розмір якої позивачем було уточнено в судовому засіданні та, з урахуванням рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2012 року, яким достроково стягнуто кредитну заборгованість станом на 4 липня 2011 року з боржника ОСОБА_3, зазначено про стягнення заборгованість в сумі 9061,12 доларів США, що еквівалентно 224861,81 грн., а саме 1486,06 доларів США, ( тіло кредиту), що еквівалентно 36878,24 грн., 6913,02 долари США ,(заборгованість по відсоткам ), що еквівалентно 171554,31 грн., комісія - 662,04 долари США, що еквівалентно 16429,26 грн. та розподілено судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, та є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилами ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Районний суд, вирішуючи зустрічні позовні вимоги поручителів, виходив з того, що оскільки в договорах поруки строк дії цих договорів та відповідно і припинення поруки не зазначено, то вимога до поручителів мала бути предявлена протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобовязання, яким є закінчення дії договору кредиту 15 квітня 2014 року. Оскільки такі вимоги кредитором предявлені після закінчення шестимісячного строку, суд вважав договори поруки припиненими.

Крім того, судом зазначено про те, що відповідно до укладеної між кредитором та боржником додаткової угоди, обсяг відповідальності останнього збільшився, проте поручителі не були повідомлені про укладення вказаної додаткової угоди та не давали згоду на її укладення, що також є додатковою підставою для припинення поруки обох поручителів.

З даним висновком суду не можна погодитись в повній мірі.

Так, із змісту п.п. 11, 12 договорів поруки, укладених з відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно від 16 квітня та 26 червня 2012 року слідує, що ці договори діють до повного виконання зобовязання за кредитним договором, а також, що порука по цім договорам припиняється після сплину 5 років з дня настання строку повернення кредиту за забезпечувальним кредитним договором (а.с. 17-18).

Таким чином, сторони визначили, що строк дії договору поруки триватиме не до закінчення строку дії кредитного договору 15 квітня 2014 року, як помилково вважав суд, а до 15 квітня 2019 року. Тому на час предявлення кредитором вимоги до суду строк дії договорів поруки не закінчився, в звязку з чим, районний суд безпідставно застосував до даних правовідносин положення ч. 4. ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки, якщо протягом шести місяців після настання строку виконання зобовязання не буде предявлено вимогу до поручителя.

Як слідує із змісту згаданої додаткової угоди від 18 червня 2012 року між кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» та позичальником ОСОБА_3 умови договору кредиту були змінені.

Так, п. 7.1. кредитного договору в додатковій угоді було викладено в новій редакції, відповідно до якої на рік збільшено строк дії договору та визначено його до 16 квітня 2015 року, збільшено суму тіла кредиту з 23785, 43 доларів США до 24938, 97 доларів США, а також збільшено відсоткову ставку за користування кредитом та за надання фінансового інструменту відповідно з 1, 00 % та 0,14 % на місяць до 1, 17 % та 1,00%, а також збільшено розмір неустойки.

Вказані обставини свідчать про збільшення обсягу відповідальності боржника внаслідок укладання ним даної додаткової угоди.

Відповідно до наведених положень ч. 1 ст. 559 ЦК України та правового висновку, викладеного в постанові ВСУ у справі № 2662цс15 від 20 квітня 2016 року порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, зокрема, шляхом збільшення строку дії кредитного зобовязання, збільшення суми кредиту, розміру процентів, які підлягають сплаті боржником.

Таким чином, у даній справі є підстави вважати поруку ОСОБА_4 припиненою, оскільки згоди на укладання вказаної додаткової угоди вона не надавала та цю угоду не підписувала. Тому з аналогічним висновком районного суду стосовно ОСОБА_4 слід погодитись та в цій частині оскаржуване рішення, як таке що відповідає нормам матеріального та процесуального права, на підставі ст. 308 ЦПК України, залишити без змін.

В той же час договір поруки з ОСОБА_5 було укладено 25 червня 2012 року, тобто вже після укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» додаткової угоди до кредитного договору з боржником ОСОБА_3

Так із змісту договору поруки з ОСОБА_6 вбачається, що останній відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, відсотки за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 651, 653 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Таким чином, на час укладання договору поруки з ОСОБА_5, обєм кредитних зобовязань позичальника ОСОБА_3 був змінений , а тому зміни встановлені в додатковій угоді до кредитного договору не можуть бути підставою для припинення поруки поручителя ОСОБА_5

Районний суд, не звернув на вказане уваги та безпідставно вважав припиненою поруку і відповідача ОСОБА_5, в звязку з чим в цій частині оскаржуване рішення, як таке, що не відповідає нормам матеріального права, підлягає скасуванню, з ухваленням в даній частині позовних вимог нового рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

Також, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 підлягають задоволенню з урахуванням уточнених вимог банку. Таким чином з ОСОБА_5, як з солідарного боржника з ОСОБА_3, на підставі положень ст. 554 ЦК України, підлягає стягненню заборгованість в сумі 9061,12 доларів США, що еквівалентно 224861,81 грн., а саме 1486,06 доларів США, ( тіло кредиту),що еквівалентно 36878,24 грн., 6913,02 долари США ,(заборгованість по відсоткам), що еквівалентно 171554,31 грн., комісія - 662,04 долари США, що еквівалентно 16429,26 грн.

Заперечень щодо нарахування заборгованості відповідачами не представлено.

За таких обставин, оскаржуване рішення і в частині задоволення вимог та стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості підлягає зміні з зазначенням вказаного боргу в солідарному порядку з відповідачем ОСОБА_6

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України необхідно також розподілити судові витрати, стягнувши з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» по 3888 грн. 82 коп. з кожного. В звязку з цим, оскаржуване рішення, в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_3 також підлягає відповідній зміні.

Також оскаржуване рішення в частині стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанку» на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 551 грн. судового збору змінити, стягнувши вказану суму з банку лише на користь ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів:

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про визнання поруки припиненою та в частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення, дане рішення в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3, а також в частині розподілу судових витрат змінити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про визнання поруки припиненою відмовити.

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 16 квітня 2007 року та додаткової угоди до нього від 18 червня 2012 року в сумі 9061,12 доларів США, що еквівалентно 224861,81 грн., а саме 1486,06 доларів США, (тіло кредиту), що еквівалентно 36878,24 грн., 6913,02 долари США ,(заборгованість по відсоткам), що еквівалентно 171554,31 грн., комісія - 662,04 долари США, що еквівалентно 16429,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» по 3888 грн. 82 коп. судового збору з кожного.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 551 грн. 20 коп. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді Т.З. Бондаренко

ОСОБА_8

ОСОБА_9