1Справа № 335/9277/17 2-о/335/100/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про визнання свого колишнього чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про визнання особи безвісно відсутньою, судом враховується, що вона повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. ст. 119, 120 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. ст. 246, 247 ЦПК України, а також іншим вимогам, передбаченим главою 4 ЦПК України та ст. ст. 43, 44 ЦК України.

Відповідно до п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, заява повинна містити зокрема імя відповідача (в даному випадку зацікавлених осіб), викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування.

Статтями 246, 247 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вищезазначеним вимогам ЦПК України, а саме узаяві відсутні відомості про останнє місце реєстрації (чи проживання) особи, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою, не вказано відомостей про характер його діяльності, - чи працював або отримував пенсію, чи сплачував аліменти, тощо.

Також, у заяві не зазначено про докази, які підтверджують відсутність ОСОБА_2 за останнім відомим місцем проживання протягом року, а саме - акти обстеження представників органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, заяви сусідів тощо.

Суд також вважає за доцільне звернути увагу заявника на необхідність зазначення відомостей про наявність майна ОСОБА_2, оскільки їх відсутність унеможливить прийняття судом відповідних процесуальних рішень, передбачених ч. 2 ст. 248 ЦПК України.

Окрім цього, у заяві відсутні посилання на докази вжиття заходів по встановленню місця знаходження ОСОБА_2, не зазначено обставини, що підтверджують вживання заявником заходів по розшуку її колишнього чоловіка, тривалість безвісної відсутності, яка визначається встановленими законами строками відсутності особи у місці її постійного проживання, яке заявником не зазначено, неможливість встановлення місця знаходження її колишнього чоловіка (відповіді на запити, листи, довідки з органів внутрішніх справ тощо), наявність обставин, що загрожували смертю або дають підставу припускати її загибель від нещасного випадку.

Крім того, заявниці слід визначитися з колом осіб, які братимуть участь у справі, зокрема визначитися з заінтересованою особою, оскільки відповідно до п. 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (зі змінами та доповненнями), заінтересованою в цій категорії справ має бути особа залежно від мети встановлення фактів.

Згідно вимог ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В даному ж випадку заявник звертаючись із заявою про визнання безвісно відсутньою, не вказує жодної зацікавленої особи, що є неприпустимим.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається що визнання ОСОБА_2 безвісті відсутнім їй необхідно для виїзду закордон неповнолітньої дитини без згоди ОСОБА_2 як батька такої дитини.

Отже, у даному випадку заява подається фактично в інтересах дитини, контроль за дотриманням прав та інтересів якої є в компетенції відповідного органу опіки та піклування.

Суд звертає увагу, що у випадку зазначення зацікавлених осіб, їх процесуальний статус слід обґрунтувати.

Крім того, заявник повинна виконати вимоги ст. 248 ЦПК України, зокрема необхідно додати до заяви список (родичів, співробітників, сусідів, друзів тощо, адреси їх проживання), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також зазначити організацію за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційну організацію) для можливості направлення запитів про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-121, 247 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. ст.119, 121, ч. 4 ст. 235 ЦПК України, - суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків не більше трьох днів з моменту отримання копії даної ухвали, про що повідомити заявника.

Розяснити ОСОБА_1, що у разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Калюжна