Справа № 727/4329/17
Провадження № 2/727/1199/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, діючи в інтересах недієздатної ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, діючи як опікун в інтересах недієздатної ОСОБА_3 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про визначення розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності.Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 21.01.2008 року померла ОСОБА_5, матір недієздатної ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із частки квартири та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Чернівці вул.Нікітіна, 9/1, які ними було набуто у спільну сумісну власність. Недієздатна ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_5 прийняла спадщину фактом свого проживання та реєстрації за даною адресою. 28.03.2017 року він, як опікун недієздатної ОСОБА_3 звернувся із заявою до приватного нотаріуса, проте йому було відмовлено у видачі спадкового свідоцтва у звязку з розбіжностями прізвищ спадкоємця та спадкодавця. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.04.2017 року встановлено факт родинних стосунків між спадкоємцем та померлою. Діючи в інтересах недієздатної ОСОБА_3 він звернувся із заявою до приватного нотаріуса з метою отримання спадкового свідоцтва на частку квартири та частку земельної ділянки, проте йому було відмовлено у видачі спадкового свідоцтва у звязку з тим, що спадкове майно перебуває у спільній сумісній власності його - ОСОБА_2, спадкодавця померлої ОСОБА_5, недієздатної ОСОБА_3, та відповідача ОСОБА_6 Вважає, що у разі виділу (визначення) частки з майна, що є у спільній сумісній власності, кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, опікун недієздатної ОСОБА_3 та в його інтересах представник позивача ОСОБА_7 (а.с.7) в судове засідання не зявилися, від представника позивача ОСОБА_7 до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_4, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України в судове засідання не зявилася, про поважні причини неявки суд не повідомила, від неї до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила приєднати до матеріалів справи копію паспорта громадянина України з відміткою реєстрації шлюбу із громадянином ОСОБА_8, що є підставою зміни її прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_8.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що недієздатна ОСОБА_3 народилася 22.03.1955 року в м.Заліщики Тернопільської області, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до паспорта громадянина України КР №632841 (а.с.12-13), її батьками зазначено у свідоцтві про народження: ОСОБА_9, ОСОБА_5 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_3 розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «Бейдик» (а.с.15).

У відповідності до довідки про склад сімї, за адресою: м.Чернівці вул.Нікітіна, 9/1 зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 як власник та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 як мати власника (а.с.16).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28.07.2014 року, заяву ОСОБА_2 задоволено, ОСОБА_3, визнано недієздатною (а.с.22-24).

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28.01.2015 року, заяву ОСОБА_2 задоволено, призначено ОСОБА_2 опікуном - ОСОБА_3П.(а.с.20-21).

Крім того, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №116/5 від 11.03.2015 року «Про надання дозволу на поміщення особи до психоневрологічного закладу для соціального закладу (делеговані повноваження), вирішено надати дозвіл ОСОБА_2 на поміщення недієздатної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до психоневрологічного будинку-інтернату (а.с.18-19).

Відповідно до копії посвідчення №68 виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради, позивача ОСОБА_2 призначено опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

21.01.2008 року померла ОСОБА_5, бабуся позивача ОСОБА_2 та матір недієздатної ОСОБА_3, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 205 (а.с.27).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається із частки квартири та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Чернівці вул.Нікітіна, 9/1, які було набуто у спільну сумісну власність, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.25-26), державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.28-29), Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відповідно до якого кадастровий номер земельної ділянки :05:004:0066, площею 0,0785 га (а.с.30-35).

28.03.2017 року позивач, як опікун недієздатної ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_11 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9-10), проте йому було відмовлено у звязку з тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності (а.с.8).

ОСОБА_12 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47248279, спадкова справа спадкодавця ОСОБА_5 зареєстрована у спадковому реєстрі №60447926 (а.с.11).

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19.04.2017 року, встановлено факт що має юридичне значення, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, являється донькою ОСОБА_5, померлої 21.01.2008 року (а.с.36-38).

ОСОБА_12 паспорта громадянина України КТ №005380 вбачається, що відповідач ОСОБА_6 змінила прізвище на «Міщук».

Статтею 16 ч.2 п.1 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) визначено статтею 1216 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини та згідно з статтею 1223 ч.1 та ч.2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно норм ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ч.1 ЦК України.

Вимогами ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У відповідності до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.Відповідно до положень ст. 89 ЗК України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Більш того, у разі наявності спору між співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності.

Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно із ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Оскільки в будинку №9 по вул.Нікітані є дві квартири, співвласниками квартири №1 є спадкодавець ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та квартира №2 власником якої є відповідач ОСОБА_4 та враховуючи усну домовленість між ними з приводу того, що земельна ділянка площею 0,0785 га за адресою м.Чернівці вул.Нікітіна будинок №9 ділиться порівну, а саме по ? або 3/6 за кожною особою з двох квартир, то частки співвласників квартири №1: спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 становить по 1/6, а всього 3/6 та частка квартири №2 власником якої є відповідач ОСОБА_4 становить 3/6.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 16, 357, 368, 372, 1216, 1218, 1222, 1223, 1226, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст.86, 87, 89, 120 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, опікуна недієздатної ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_5, яка померла 21.01.2008 року у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0785 га, що знаходиться за адресою: м.Чернівці вулиця Нікітіна №9 та належала їй у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №334545 від 04.04.2008 року, виданого на підставі рішення №405 від 28.09.2007 року, становила 1/6 частки, а частки інших співвласників становлять: ОСОБА_2 1/6, недієздатної ОСОБА_3 1/6, ОСОБА_4 становить 3/6.

Право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0785 га, що знаходиться за адресою: м.Чернівці вулиця Нікітіна №9 та належала ОСОБА_5, яка померла 21.01.2008 року, ОСОБА_2, недієздатній ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №334545 від 04.04.2008 року, виданого на підставі рішення №405 від 28.09.2007 року припинити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Слободян Г.М.