Справа № 743/408/17 Провадження № 22-ц/795/1183/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Жовток Є. А. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.,
суддів:Лакізи Г.П., Харечко Л.К.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:ОСОБА_5, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, - треті особи: Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.04.2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 було задоволено частково. Судом визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови судом у задоволенні вимог її позову про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. При цьому ОСОБА_5 просить ухвалити нове рішення у вказаній частині позовних вимог, яким задовольнити вимоги заявленого нею позову в частині визнання за нею права власності на вказане домоволодіння. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснювали догляд за його матір'ю-ОСОБА_6 За даних обставин ОСОБА_5 вважає, що вона має право на спадкування вищезазначеного будинку, в якому проживає матір її покійного чоловіка-ОСОБА_6 Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_5 не заперечує проти того, щоб здійснювати догляд за матір'ю свого покійного чоловіка - ОСОБА_6

Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представник Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_6, представники третіх осіб, належним чином повідомлені судом про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.115,116,126,128), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач ОСОБА_5 і ОСОБА_9 проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, у період з 05.11.2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по АДРЕСА_1. Факт проживання ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_9 встановлено рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.04.2015 року по справі № 743/323/15-ц, яке набрало законної сили (а.с.64-66).

ОСОБА_9, який був зареєстрований у АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, разом з ним на день його смерті проживала ОСОБА_5 (а.с.16,28). Судом в ході судового розгляду даної справи встановлено, що після смерті ОСОБА_9, його матір - ОСОБА_6 та його брат- ОСОБА_13 не звертались до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини.

Як вбачається із заповіту ОСОБА_9 від 08.12.2010року (а.с.8), він на випадок своєї смерті вчинив розпорядження всім своїм майном на користь ОСОБА_5 Згідно вказаного заповіту, датою волевиявлення ОСОБА_9 у заповіті зазначено 08.12.2010 року, а датою посвідчення вказаного заповіту секретарем виконкому Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області вказано дату- 08.12.2014 року, зареєстровано у реєстрі за №106. Вказаний заповіт, відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.07.2015 року, не внесено до Спадкового реєстру (а.с.28).

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_9 позивач зверталась до нотаріальної контори 09.07.2015 року із відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с.27). За вказаною заявою ОСОБА_5 09.07.2015 року Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №123/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 (а.с.27 - 48).

22.03.2017 року державним нотаріусом Першої Чернігівською державної нотаріальної контори, яка виконує фукнції Ріпкинської РДНК, було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який є розташованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Як вбачається із зазначеної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2017 року (а.с.7), державним нотаріусом було встановлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 не надано документу, який підтверджує право власності спадкодавця, ОСОБА_9, на житловий будинок, що є розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 26.09.2016 року №827 (а.с.44), ОСОБА_11 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Разом з померлим ОСОБА_11 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року була зареєстрована ОСОБА_6 Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Радульської селищної ради народних депутатів Ріпкинського району 11.07.1997 року за р.№68 (а.с.34), все своє майно ОСОБА_11 заповів ОСОБА_9 та ОСОБА_12, у рівних частинах кожному.

Як вбачається із вказаної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2017 року (а.с.7), відсутні докази прийняття спадщини (домоволодіння АДРЕСА_2) в будь-який спосіб, передбачений законодавством, спадкодавцем ОСОБА_9 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року його батька- ОСОБА_11

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у позивача не виникло права на спадкування вказаного майна, а саме, домоволодіння АДРЕСА_2

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що відповідно до статті 1264 ЦК України, ОСОБА_5, як особа, яка прожила разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш, ніж п'ять років до вікриття спадщини, має право на спадкування після смерті ОСОБА_9 житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

Як вбачається з інформаційної довідки комунального підприємства ''Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації'' від 14.12.2016 року (а.с.5), станом на 31.12.2012 року в Ріпкинському районі Чернігівської області право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно даних довідки виконкому Радульської селищної ради №588 від 18.06.2015 року (а.с.34), ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно господарської книги, був зареєстрований і проживав у АДРЕСА_1 з 1977 року.

З повідомлення Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області №58 від 05.04.2017 року вбачається, що згідно книг погосподарського обліку селищної ради, житловий будинок АДРЕСА_1 рахувався за померлим ОСОБА_9

Приймаючи до уваги наведене, суд першої інстанції, виходячи із фактичних обставин справи, а також приписів ч.1 статті 328, ч.3 статті 1268 ЦК України, прийшов до висновку, що у позивача виникли перешкоди у отриманні свідоцтва про право на спадщину щодо будинку АДРЕСА_1. При цьому суд першої інстанції заначив у рішенні, що вимоги заявленого позову у вказаній частині підлягають задоволенню, оскільки чинним на час спорудження вказаного житлового будинку законодавством, державна реєстрація зазначеного майна не вимагалась.

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20.04.2017 року не оскаржується, і за даних обставин, в силу приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, рішення суду першої інстанції у вказаній частині апеляційним судом не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову щодо визнання за позивачем права власності на домоволодіння АДРЕСА_2, суд першої інстанції виходив з приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичних обставин справи.

Як вбачається із вимог заявленого позову (а.с.2-4), ОСОБА_5 просила визнати за нею право власності на вказане домоволодіння з тих підстав, що за життя ОСОБА_9 за заповітом успадкував спірний житловий будинок після смерті свого батька - ОСОБА_11

З матеріалів справи вбачається (а.с.34), що згідно заповіту від 11.07.1997 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Радульської селищної ради народних депутатів Ріпкинського району 11.07.1997 року за р.№ 68 (а.с.34), ОСОБА_11 заповів все належне йому майно ОСОБА_9 і ОСОБА_12, у рівних частинах кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 помер за місцем свого проживання АДРЕСА_2 (а.с.41).

Із запису акта про смерть № 30 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року вбачається, що до органу реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою зверталась ОСОБА_6, проживаюча за однією адресою з померлим (а.с.41-42).

Довідкою Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області №827 від 26.09.2016 року (а.с.44), підтверджується, що разом із померлим ОСОБА_11 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з ним була зареєстрована ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2

Як зазначив суд першої інстанції, в ході судового розгляду даної справи, сторони даного спору не спростовували того факту, що ОСОБА_11 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, і спільно проживали у житловому будинку АДРЕСА_2

Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 291/01-17 від 10.02.2016 року (а.с.43), спадкова справа до майна ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не заводились.

Належних та допустимих доказів прийняття спадщини у будь-який спосіб, передбачений законодавством, спадкодавцем - ОСОБА_9, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11, матеріали справи не містять. Позивачем, всупереч приписам статті 60 ЦПК України, також не представлено суду належних та допустимих доказів у розумінні статей: 58,59 ЦПК України на підтвердження вказаних обставин. Матеріали справи не містять в собі також будь-яких даних про те, що ОСОБА_9 протягом шести місяців з дня смерті свого батька - ОСОБА_11, вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається із довідки Радульської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області №59 від 05.04.2017 року (а.с.51), згідно книг погосподарського обліку селищної ради, житловий будинок АДРЕСА_2 рахується за ОСОБА_6

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що домоволодіння АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в порядку статті 549 Цивільного кодексу Української РСР, який був чинним станом на вказаний хронологічний період, успадкувала його дружина- ОСОБА_6 За даних обставин суд першої інстанції зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в частині визнання за нею права власності на вказане домоволодіння.

Приймаючи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновку суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на будинок АДРЕСА_2, фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у вказаній частині, оскільки зазначені доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_5 має право, в тому числі, і право власності на будинок АДРЕСА_2, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині. Оскільки позивачем, всупереч приписам статті 60 ЦПК України, яка регламентує обов'язки доказування і подання доказів, не представлено суду жодних належних та допустимих доказів, у розумінні статей: 58,59 ЦПК України, на підтвердження вимог заявленого позову у вказаній його частині. Відповідно до положень ч.1, ч.4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів прийняття спадщини у будь-який спосіб, передбачений законодавством, спадкодавцем ОСОБА_9 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11, матеріали справи не містять; всупереч приписам статті 60 ЦПК України, позивачем не представлено таких доказів суду і в ході судового розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_5 не заперечує проти того, щоб здійснювати догляд за матір'ю свого покійного чоловіка- ОСОБА_6, яка проживає та зареєстрована АДРЕСА_2, не можуть бути підставою для задоволення вимог позову ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на вказаний будинок. Оскільки в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції, з врахуванням фактичних обставин справи та приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, обґрунтовано встановлено відсутність правових підстав для задоволення вимог позову ОСОБА_5 в частині визнання за нею права власності на будинок АДРЕСА_2

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, ухваленого на основі приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: