Справа № 365/487/17
Номер провадження: 2/365/313/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2017 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 01 грудня 1999 року померла баба позивача ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_4 позивачу відкрилась спадщина за заповітом на все майно померлої. Заповіт посвідчений ОСОБА_2 сільською радою 28 грудня 1997 року. До складу спадщини за заповітом входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Середівка, вул. Дідика, 26, Згурівського району Київської області, який належав на праві власності ОСОБА_4 За життя остання свідоцтва чи іншого правовстановлюючого документу про право власності на житловий будинок не отримала, державну реєстрацію права власності не провела. Позивач спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняв. При зверненні до нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та відсутністю реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних орагнах. Враховуючи вищевикладене, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить суд:

1.Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 01 грудня 1999 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 26 по вулиці Дідика в селі Середівка Згурівського району Київської області.

2.В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач ОСОБА_2 сільська рада позовні вимоги визнала повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_4 фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 26 по вулиці Дідика в селі Середівка Згурівського району, житловий будинок побудований у 1950 році, самочинне будівництво відсутнє, свідоцтво чи інший правовстановлюючий документ про право власності на житловий будинок ОСОБА_4 за життя не отримувала, право власності на житловий будинок не зареєструвала, що встановлено з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.11-15), довідок ОСОБА_2 сільської ради (а.с.16), копій погосподарських книг (а.с.19-20). Після смерті ОСОБА_4, яка померла 01 грудня 1999 року, спадкоємцем за заповітом всього майна є позивач ОСОБА_1, який спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інші спадкоємці відсутні, термін прийняття спадщини закінчився, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.9), копій заповіту (а.с.10), копії спадкової справи № 283/2004 до майна померлої 01 грудня 1999 року ОСОБА_4 (а.с.33-49). Позивачу було відмовлено ОСОБА_2 сільською радою у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок у звязку із смертю власника (довідка-відмова - а.с.17). Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та відсутністю реєстрації права власності (нотаріальна відмова - а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ч.1 ст. 534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 26 по вулиці Дідика в селі Середівка Згурівського району Київської області, який побудований у 1950 році. Свідоцтво про право власності чи інший правовстановлюючий документ на житловий будинок ОСОБА_4 як власником не отримувались, право власності на житловий будинок своєчасно не зареєстровано. На момент побудови житлового будинку та прибудинкових споруд чинне законодавство не передбачало обовязкового отримання свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності на них, а тому підтвердженням належності ОСОБА_4 на праві власності житлового будинку є відповідна довідка сільської ради, на території якої він розміщений, видана на підставі записів у погосподарських книгах. Позивач прийняв спадщину за заповітом відповідно до норм ЦК України 1963 року, чинного на час відкриття спадщини. Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутність реєстрації права власності позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, як спадкоємець померлої 01 грудня 1999 року ОСОБА_4 Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 26 по вулиці Дідика в селі Середівка Згурівського району Київської області. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 88 ЦПК України та судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.88,197,212,215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 328, п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 529, 534, 549 ЦК України 1963 року, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 01 грудня 1999 року право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер номер 26 по вулиці Дідика в селі Середівка Згурівського району Київської області.

Не застосовувати до ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області ст. 88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ