Справа №263/6952/17
Провадження №2/263/1758/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2017 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Гущиній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України без надання згоди та без супроводу батька ОСОБА_2
В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що відповідач ОСОБА_2, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб на даний час між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач вихованням та утриманням доньки не займається. На даний час ОСОБА_3 має намір виїхати за межі країни до держави Франції (м.Лілль) та інших країн учасниць Шенгенської угоди у період з 15.08.2017 року по 01.06.2018 року для навчання у Технологічному Університеті м.Лілль (держава Франція) за відсутності письмової згоди (дозволу) та без супроводу батька ОСОБА_2, оскільки в добровільному порядку отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від спілкування з позивачкою та дитиною, на підставі чого вона змушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні. Також позивачка вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради у судовому засіданні присутній не був, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, рішення прийняти з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 зарахована до Технологічного університету м.Лілль (держава Франція), на хіміко-технологічний факультет, на денну (очну) форму навчання.
Вказані обставини підтверджуються:
- свідоцтвом про народження ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1, (серія НОМЕР_1), виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області 22 червня 2000 року, актовий запис №516 від 22 червня 2000 року, в графі батьки зазначені: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_4;
- рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 28 грудня 2011 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
- повідомленням Технологічного університету м.Лілль (держава Франція), справа №330 про зарахування ОСОБА_3, на хіміко-технологічний факультет, на денну (очну) форму навчання.
Згідно зі ст.154, ст.155 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки виїзд дитини за кордон відповідає інтересам та бажанням дитини, ненадання відповідачем нотаріальної згоди на оформлення проїзних документів та дозволу на виїзд дитини за кордон, з огляду на дані правовідносини порушує права та інтереси дитини.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 224 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України, уродженки міста Маріуполя Донецької області дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до держави Франції (м.Лілль) та інших країн учасниць Шенгенської угоди у період з 15.08.2017 року по 01.06.2018 року для навчання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Технологічному Університеті м.Лілль (держава Франція) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя О.М.Томілін