№2/263/2394/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Кір`якової Н.П., при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини за минулий час, -
22.08.2017 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що має з відповідачем неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 06.04.2012 року позивачка не працює, в серпні 2016 році вона з дитиною переїхала з м. Донецька до м. Маріуполя як внутрішньо переміщення особа. 09.11.2016 року сторони зареєстрували шлюб, проте відповідач залишився мешкати у м. Донецьку, внаслідок чого вона позбавлена можливості на одержання від нього постійної матеріальної допомоги, яку він в добровільному порядку не надає, в той час як працює водієм у Представництві Управління Верховного Комісара ОНН у справах біженців в Україні та має постійний дохід, у звязку з чим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача за період з 27 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року, та на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача за період з 27 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року.
У судове засідання позивачка не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі.
Відповідач надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з'ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження останнього.
Відповідно до свідоцтва про шлюб 09.11.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб.
Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду.
Згідно до вимог ст. 84 СК України, право на утримання (аліменти) має один з подружжя, який є непрацездатним, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку.
Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку із ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Відповідно до ст..61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
З урахуванням викладених обставин та з огляду на визнання відповідачем позовних вимог та того, що останнім доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а останній добровільно матеріальну допомогу на утримання як сина, так і його матері не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача за період з 27 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року, та про можливість стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача за період з 27 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на 01.01.2017 року) з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 640,00 грн.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 75-77, 79, 80, 84, 174, 180-182, 184, 191 СК України, ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 197 ч.2, 213, 367 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини за минулий час задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий час, в розмірі 1/4 частини від отриманих доходів відповідача за період з 27 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання за минулий час, в розмірі 1/4 частини від отриманих доходів відповідача за період з 27 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 640,00 гривень.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.П. Кір`якова