Справа № 450/2438/16-ц Провадження № 2/450/334/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"02" серпня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.,

при секретарі - Бідник І.Р.

з участю прокурора Стасів М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину,-

В С Т А Н О В И В :

27 вересня 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Львівської міської ради, третя особа на стороні позивача: Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_2 про відшкодування витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. У позовній заяві прокурор просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя Львівської області області, Камянка-Буського району, с. Старий Яричів, на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету м. Львова понесені Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в розмірі 3465,57 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

У позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог прокурор покликається на наступні обставини: внаслідок вчинення злочину відповідачем третьою особою на стороні позивача, Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, було здійснено лікування ОСОБА_4 на загальну суму 3 465,57 грн. Оскільки відповідач у позасудовому порядку не бажає відшкодувати витрати на лікування потерпілого, прокурор змушений звертатися до суду.

У судовому засіданні прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 Стасів М. М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача Львівської міської ради не з'явився, просив суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні позивача Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичноїдопомоги в судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з розгляду даної справи повторно не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Вироком Пустомитівського районного суду від 09.12.2013 року у кримінальній справі № 450/3499/13-к, який набрав законної сили, визнано винуватим ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до покарання у виді трьох років та шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 21.07.2013 приблизно о 21 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «ДеуЛанос» номерний знак НОМЕР_1, рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп в напрямку м. Києва, при проїзді 529 км+200, що в с. Гамаліївка Пустомитівського району грубо порушив вимоги Розділу 1 п.1.2 та 1.5; Розділу 2 п.2.9; Розділу 11 п. 11.2; Розділу 12 п.12.1, 12.4, 12.9; Розділу 13 п.13.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості, будучи неуважний до дорожньої обстановки та її зміни, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості із урахуванням дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, по якій у цей час у напрямку до м. Чоп, рухався автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6 не обрав та не дотримався безпечного інтервалу, не надав йому переваги в результаті чого, керований ним автомобіль на смузі зустрічного руху здійснив зіткнення з автомобілем «Сеат Інка». Внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої водій ОСОБА_6 та пасажири автомобіля «Сеат Інка» ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження. Також в результаті даної ДТП пасажири автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_12 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, які призвели до смерті.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 потерпілий ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в 1-му, а також 2-му травматологічному відділеннях Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в період з 21.07.2013 по 21.08.2013 з діагнозом: «Закритий перелом лівої степеневої кістки з зміщенням. Стан після блокуючого остеосинтезу. Забійні рани тім'яної ділянки справа».

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з калькуляцією коштів, розрахованою Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги витрати медичного закладу на лікування ОСОБА_4. становлять 3 465,57грн, що підтверджується наявною в матеріалах справ Довідкою № 77 від 11 липня 2016 року.

У п.п. 3 - 6 Постанови від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» Пленум ВСУ роз'яснив судам, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Якщо потерпілий на час розгляду справи продовжує стаціонарно лікуватися, витрачені на його лікування кошти стягуються з засудженого по день постановлення вироку. Витрати на подальше лікування потерпілого можуть бути стягнуті з засудженого в порядку цивільного судочинства. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов'язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

На підставі наведеного, беручи до уваги, що вина ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення підтверджена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, суд прийшов до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, тому такі підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 197, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, п. 2 ст. 121 Конституції України, ст. ст. 1, 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 1206 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Львівської міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету м. Львова понесені Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги витрати в розмірі 3 465, 57 (три тисячі чотириста шістдесят п'ять гривень п'ятдесят сім копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяН. Б. Добош