АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/283/17 Номер провадження 22-ц/786/1720/17Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Хіль Л.М., Кузнецової О.Ю.

при секретарі - Маладиці Л.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року в справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість"до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Благовість" (далі СТОВ) звернулося в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 про захист права користування земельною ділянкою та визнання договору припиненим.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області при передачі спірних земельних ділянок в оренду ОСОБА_4 допустило порушення норм земельного законодавства та передало в оренду ділянки, які вже виділені у користування СТОВ «Благовість».

У подальшому позивач змінив позовні вимоги ( а.с. 57 - 62) та просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 24,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1), укладений між Головним управління Держгеокадастру в Полтавській області та ОСОБА_4 26 листопада 2015 року.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року у задоволенні змінених позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 про захист права користування земельною ділянкою та визнання договору припиненим - відмовлено.

Додатковим рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року доповнено рішення Зіньківського районного суду від 18 травня 2017 року.

У задоволенні змінених позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" до головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 про захист права користування земельною ділянкою та визнання договору недійсним - відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач СТОВ «Благовість» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на помилкових висновках суду, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує підставами позову. Вказує, що незважаючи на відсутність реєстрації договору оренди земельної ділянки процедура укладення договорів оренди землі між Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області та СТОВ «Благовість» була завершеною, а договори - укладеними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши правомірність ухваленого судом першої інстанції рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що остання до задоволення не підлягає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що розпорядженнями Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області від 22 червня 2005 року № 307 (із змінами від 17 жовтня 2012 № 533 і від 19 грудня 2012 № 692) прийнято рішення про передачу в оренду СТОВ «Благовість» земельних ділянок загальною площею 577,33 га, з них: рілля 100,00 га, сіножаті 161,83 га, пасовища - 291,61 га, господарські будівлі і двори - 23,89 га, за рахунок земель запасу, що розташовані за межами населених пунктів Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 17 років (а.с.7-9).

26 грудня 2012 року між Зіньківською районною державною адміністрацією Полтавської області та СТОВ «Благовість» укладено договір оренди земельної ділянки площею 24.90 га кадастровий номер НОМЕР_1, терміном до 22 червня 2022 року (а.с.10-12).

Даний договір не був зареєстрований у визначеному Законом порядку.

26 листопада 2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки площею 24,4587 га, у тому числі ріллі - 24,4587 га.

05 грудня 2015 року реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано речове право за №12387220 (площа 24,4587 га). Термін дії договору 21 рік ( а.с.2-6,15-20). Відповідно до наказу № 2683/0/75-15-СГ від 24.11.2015 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Передано ОСОБА_4 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 24,4587 га з них: ріллі-24,4587 га, земель запасу для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. У місячний термін укласти договір оренди землі та зареєструвати право користування на земельну ділянку (а.с. 38).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що спірний договір оренди земельної ділянки був укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4, внаслідок чого позивач СТОВ «Благовість» в даному випадку не є тим суб'єктом, що наділений правом ставити вимоги про визнання його недійсним, оскільки не є стороною договору та не є власником чи землекористувачем вищезазначеної земельної ділянки.

Такий висновок є правомірним та обгрунтованим, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договори оренди землі є укладеними з моменту їх державної реєстрації.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Таким чином, учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої Форми. Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Тому, виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

У постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року (справа № 6- 162цс13) викладено правовий висновок про те, що цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Крім того, відповідно до правової позиції висловленої у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації (пункт 8).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що договір оренди землі, який був укладений міжсільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість» та Зіньківською районною державною адміністрацією в Полтавській області є не укладеним, та таким, що не породжує відповідні права та обов'язки.

Також, з наданих матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.11.2015 року №2686/0/75-15-СГ, земельна ділянка за кадастровим номером :00:004:0225 загальною площею 31,3694 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області була передана в строкове платне користування громадянці ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства терміном на двадцять один рік.

05 грудня 2015 року реєстраційною службою Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано речове право на вказану земельну ділянку за №12387220.

З наданих відповідачами доказів вбачається, що останніми дотримано вимоги чинного законодавства, якими врегульовано питання передачі земель державної власності для ведення фермерського господарства Оспорюваний позивачем договір оренди набрав чинності у встановленому порядку, тобто після його державної реєстрації, є чинним на момент розгляду справи, іншими особами його дійсність не оскаржувалася.

Апелянтом не наведено належних доводів та не надано відповідних доказів, що положення спірного договору оренди, якимось чином стосуються чи порушують його права чи законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України які містяться у п.5 постанови №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Доводи апеляційної скарги не містять належних доказів у спростування висновків місцевого суду.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість" - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 травня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Л.М. Хіль /підпис/ О.Ю. Кузнєцова

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов