Справа № 752/5853/17
Провадження по справі № 6/752/393/17
У Х В А Л А

15.08.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський громадській організації «Союз інвесторів України» від 21 лютого 2017 року у справі № 79/16 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в:

У провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява ПАТ «СБЕРБАНК» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський громадській організації «Союз інвесторів України» від 21 лютого 2017 року у справі № 79/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк СБЕРБАНК Росії» заборгованості за кредитним договором № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 року у розмірі 84 228 122 грн. 25 коп. грн. та витрати, пов'язані із вирішенням справи Третейським судом у розмірі 42 500 грн.

У судовому засіданні представник ПАТ «СБЕРБАНК» підтримав заяву та просив його задовольнити з підстав викиданих у заяві.

У судове засідання не з'явився ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установлено законом порядку.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2011 року між ПАТ «Дочірній банк СБЕРБАНК Росії» та ТОВ «Компанія «Рона» укладено кредитний договір № 05-В/11/32/ЮО/КЛ, в забезпечення виконання за яким 16.01.2015 року між ПАТ «Дочірній банк СБЕРБАНК Росії» та ОСОБА_1 укладено договір поруки.

21.02.2017 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у справі № 79/16 постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 року у розмірі 84 228 122 грн. 25 коп. грн. та витрати, пов'язані із вирішенням справи Третейським судом у розмірі 42 500 грн.

Вказаним рішенням також встановлено, що п. 6.8 договору поруки та положень кредитного договору містить угоду на про передачу спору на розгляд третейського суду.

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено статтею 17 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу цієї статті доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом № 2983-VІ виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим порука є способом забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають з кредитного договору.

Поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту, тобто споживача.

Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов'язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії.

Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що підстав для відмови у видачі виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 21 лютого 2017 року у справі № 79/16 судом не встановлено, суд надходить до висновку про те, що заява ПАТ «Сбербанк» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись п.14 ст.6, п.2 ч.6 ст.56 ЗУ «Про третейські суди», ст.ст. 209-210, 389-9, 389-10, 389-11 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський громадській організації «Союз інвесторів України» від 21 лютого 2017 року у справі № 79/16 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1, - задовольнити.

Видати виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 21 лютого 2017 року, постановленого у справі № 79/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2001 р., наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_1(АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічого акціонерного товариства «Сбербанк» ( 01601, м.Київ, вул. Володимирська, 46; тр/р № 37390604 в ПАТ «Сберюанк», МФО 320627, ідентифікаційний код юридичної особи 25959784) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 р. в розмірі 84 228 122 (вісімдесят чотири мільйони двісті двадцять вісім тисяч сто двадцять дві) гривні 25 копійок,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя