Номер провадження 2/522/8258/17
У Х В А Л А

«30» серпня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявьскої Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме просить стягнути на свої користь суму основного боргу у розмірі 182 560 грн. та відсотки за користування грошима у розмірі 27 384 грн.

Ухвалою від 09.08.2017 року відкрито провадження та призначено судове засідання на 20.10.2017 року.

30.08.2017 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У клопотанні позивача про забезпечення позову не надано доказів, які би підтверджували, що невжиття заходів по забезпеченню позову може унеможливити виконання рішення суду, а також не обґрунтована необхідність забезпечення позову.

Окрім того, позивачем в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України не надано доказів яке саме нерухоме майно належить відповідачу та де воно знаходиться, в звязку з чим суд дійшов висновку, що накладення арешту на все нерухоме майно буде суперечити вимогам ч.3 ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська

30.08.2017