Справа № 361/8742/15-ц Головуючий у І інстанції Білик Г.О.
Провадження № 22-ц/780/3546/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 32 19.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Суханової Є.М.,

за участю секретаря: Топольського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України про визнання фактів порушення конституційних прав потерпілої особи правоохоронними органами при розслідуванні кримінальної справи та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до прокуратури Київської області, Головного управління Національної поліції Київської області, Державної казначейської служби України про визнання фактів порушення конституційних прав потерпілої особи правоохоронними органами при розслідуванні кримінальної справи та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що прокурором міжрайонної Броварської прокуратури Л.Р. Грицаєнко 30 вересня 1997 року було порушено кримінальну справу № 57-720 щодо посадових осіб АТ «Українська інвестиційна компанія «Приватна справа» за ст.143, ч.1 ст.148-8 КК України (1960 р.), розслідування кримінальної справи було доручено слідчому відділу Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області. У подальшому склад злочинів був перекваліфікований на ч.4 ст. 190, ч.1 ст.223 КК України (2001р.).

Позивач зазначає, що з самого початку розслідування провадилось неефективно, а у подальшому протягом понад десяти років розслідування взагалі не проводилось. В матеріалах кримінальної справи є документи, датовані лише до 2013 року, за 2013-2015 роки відсутні будь-які документи, що на думку позивача свідчить про бездіяльність органів слідства. При цьому посилається на те, що слідство свідомо скоротило період вчинення злочинів з п'яти (1993-1997рр.) до двох (1994-1995рр.); а також кількість потерпілих з мільйона до 37 тисяч осіб; основний підозрюваний Л.П. Харченко лише один раз викликався на допит до слідчого, хоча його місце знаходження, було відоме і слідчому органу і прокуратурі.

Вважає, що прийняті слідчим органом постанови є незаконними. Слідчі неодноразово закривали провадження у кримінальній справі, чи зупиняли її розслідування в зв'язку з невстановленням осіб, які вчинили злочин, не повідомивши про це потерпілих.

Жодних повідомлень від слідчих органів і від прокуратури він, як потерпілий не отримував. Вважає, що внаслідок недбалості і неналежного розслідування кримінальної справи та внаслідок неналежного контролю за досудовим розслідуванням кримінальної справи прокуратурою, його права як потерпілого від злочину порушені, що завдало позивачу моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з неповагою правоохоронних органів і прокуратури до його конституційних прав; постійних стресах, які спровокували погіршення здоров'я та значних грошових витрат на придбання ліків.

Просив суд визнати факти порушення конституційних прав - державними правоохоронними органами при провадженні кримінальної справи та стягнути на його користь компенсацію за моральну шкоду з прокуратури Київської області в розмірі 60 000 грн.

06 березня 2017 року позивач ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та відмовився від позову в частині позовних вимог до Головного управління Національної поліції Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року прийнята відмова від позову ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Прокуратури Київської області, Головного управління Національної поліції Київської області, Державної казначейської служби України про визнання фактів порушення конституційних прав потерпілої особи правоохоронними органами при розслідуванні кримінальної справи та відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог до Головного управління Національної поліції Київської області та провадження по справі в цій частині - закрито.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 30 вересня 1997 року дійсно прокурором Броварського району Київської області ОСОБА_3 порушена кримінальна справа № 57-720 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.148-8, ст.143 КК України 1960 року - за фактами порушення випуску (емісії) та обігу цінних паперів і шахрайства з боку службових осіб АТ «Українська інвестиційна компанія «Приватна справа».

01 лютого 2003 року слідчим СВ Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області Дяченко Р.Д. склад злочинів перекваліфіковано на ст.ст. 190, 223 ч. 1 КК України в редакції 2001 р., як шахрайство, вчинене повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою.

30 грудня 2003 року кримінальна справа слідчим СВ Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області Піхотним М.Д. закрита за відсутністю в діях службових осіб АТ «Українська інвестиційна компанія «Приватна справа» складу зазначених злочинів.

Прокурором області постанову про закриття кримінальної справи 19 квітня 2004 року скасовано.

30 липня 2007 року начальником СВ Броварського РВ ГУ МВС України в Київській області Тимощуком М.В. розслідування кримінальної справи зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.206 КПК України, у зв'язку з не встановленням осіб, які вчинили злочин.

02 липня 2010 року заступником Броварського міжрайонного прокурора Бургелою О.В. скасовано постанову про зупинення кримінальної справи та направлено до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області для організації подальшого досудового слідства.

Згідно листа від 14 грудня 2010 року заступника Броварського міжрайонного прокурора Київської області, - вивченням кримінальної справи №57-720 за фактом порушення випуску та обігу цінних паперів та шахрайства за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.148-8 та ст.143 КК України (в редакції 1960 р.) у Броварській міжрайонній прокуратурі встановлено, що досудове слідство у справі проводиться тривалий час та зводиться до формального надання запитів, вказівки Броварської міжрайонної прокуратури до теперішнього часу не виконані, а тому 14 грудня 2010 року за неналежне виконання службових обов'язків відносно начальника СВ Броварського МВ ГУМВС України Київської області ОСОБА_8 порушено дисциплінарне провадження.

10 лютого 2011 року кримінальну справу прийнято до провадження слідчим СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Лукіяновою М.Д. яка 05 травня 2011 року за результатами розслідування вказаної кримінальної справи винесла постанову, погоджену заступником Броварського міжрайонного прокурора про направлення справи до суду для вирішення питання про її закриття за закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2011 року на підставі даної постанови закрито справу за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2012 року постанову Броварського міськрайонного суду Київської області скасовано.

Постановою слідчого СВ Броварського РВ ГУ МВС України від 05 травня 2012 року, погоджену прокурором, кримінальну справу №57-720 передано до суду для її закриття за давністю притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2012 року відмовлено у закритті кримінальної справи №57-720, а вказану кримінальну справу направлено для проведення подальшого розслідування.

Постановою слідчого СВ Броварського РВ ГУ МВС України від 02 липня 2012 року, погоджену заступником Броварського міжрайонного прокурора, кримінальну справу №57-720 передано до суду для її закриття за давністю притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановою від 01 серпня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області розглянув дану постанову про закриття кримінальної справи №57-720, і відмовив у її закритті, справу повернув прокурору для організації додаткового розслідування.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2012 року залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора Мельниченка О.Ю. на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2012 року.

У зв'язку з набранням чинності у 2012 році нового Кримінального процесуального кодексу України, вищевказана кримінальна справа 13.01.13 р. внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000477.

Постановою слідчого СВ Броварського МВГУМВС України в Київській області Ярмачка А.С. від 26 січня 2016 року закрито кримінальне провадження №0000477, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Броварської місцевої прокуратури від 01 лютого 2017 року скасовано постанову слідчого СВ Броварського МВГУМВС України в Київській області Ярмачка А.С. від 26 січня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000477, матеріали кримінального провадження направлені начальнику СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду від 21 лютого 2017 року за скаргою ОСОБА_11, ОСОБА_12 ., ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Броварської місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - скаргу задоволено, зобов'язано службову особу Броварської місцевої прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_11, ОСОБА_12 ., ОСОБА_2 про вчинення керівником АТ «Українська інвестиційна компанія «Приватна справа» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та направити матеріали до Броварського ВП ГУНП в Київській області для проведення досудового розслідування.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2014 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2, а також ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області, слідчого відділу Броварського РВ ГУ МВС України у Київській області, третя особа: Державна скарбниця України у Київській області про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальними діями невстановлених осіб, відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з недоведеності та необґрунтованості позовних вимог і відсутності законних підстав для його задоволення.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2015 року задоволено позов ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_14 до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області, слідчого відділу Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району, третя особа: головне управління Державної казначейської служби України в Київській області про визнання фактів порушення конституційних прав потерпілих осіб державними правоохоронними органами при розслідуванні кримінальної справи та відшкодування моральної шкоди, та на Головне управління Державної казначейської служби України в Київській області за рахунок коштів державного бюджету зобов'язано здійснити на користь позивачів, в тому числі на користь ОСОБА_2, виплату в розмірі по 5 000 грн. кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із необгрунтованості і недоведеності позовних вимог. Позивачем ОСОБА_2, не надано доказів на підтвердження того, що саме діями відповідачів порушені його права, що вказану позивачем шкоду завдано йому діями (бездіяльністю) відповідача, а також, що існує причинно - наслідковий зв'язок між діями відповідача і шкодою, яка за твердженням позивача йому завдана.

.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного:

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно статті 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно п.2 частини 2 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Статтею 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання» відшкодуванню підлягають: заробіток та інші грошові доходи, які особа втратила внаслідок незаконних дій; майно, конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Право на звернення до суду з позовом на підставі ст. 1177 ЦК України виникає, якщо кримінальну справу закрито у зв'язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що розслідування кримінальної справи триває, та позивач має статус потерпілого.

Відповідно до ст. 4. КПК України, суд, прокурор, слідчий і орган дізнання зобов'язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненні злочину, і притягнення їх до покарання.

При розгляді цивільної справи суд не може перебирати на себе повноважень слідчого судді з приводу визначення наявності неправомірності в діях чи бездіяльності як слідчого або слідчого органу, так і прокуратури чи конкретної посадової особи прокуратури.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: