Справа № 682/409/14-ц
Провадження № 4-с/682/9/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

представника зацікавленої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута скаргу ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Славутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області

встановив:

24.07.2017 р до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця Славутського відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області.

Вказує, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області задоволено цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4М про усунення перешкод в користуванні та примусове вселення в квартиру, усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_2 належною їй ? частиною квартири шляхом зобовязання ОСОБА_4 не чинити їй перешкод у користуванні нею та вселити ОСОБА_2 у належну їй частину квартири. На виконання вказаного рішення судом 18.06.2014 року видано виконавчий лист, який був звернений скаржницею до виконання до Славутського відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області.

В звязку з невиконанням вказаного рішення суду заявник неодноразово зверталась з відповідними скаргами до відділу ДВС. Проте, 11.07.2017 року отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавчий лист та відповіді на її звернення.

З вказаними діями державного виконавця не погоджується, оскільки станом на день розгляду справи вказане рішення суду залишилось невиконаним, окрім того вказує на те, що під час вчинення виконавчих дій державним виконавцем не вжито всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів для виконання судового рішення, винесеного на її користь. Просить суд визнати непроворними дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, визнати вказану постанову неправомірною та незаконною, скасувати її, зобовязати державного виконавця виконати рішення Славутського міськрайонного суду від 18.03.2014 р., зобовязати державного виконавця відносити виконавче провадження за вказаним виконавчим документом.

В судове засідання скаржник не зявилася, у поданій до суду заяві просить проводити розгляд скарги у її відсутність.

Представник заінтересованої особи заперечив проти поданої скарги. Вказав, що скаржниці неодноразово направлялися вимоги про прибуття для вчинення виконавчих дій, проте остання без будь-яких причин на них не прибувала, у звязку із чим виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання у звязку із перешкоджанням провадженню виконавчих дій.

Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріал справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК). Десятиденний строк обчислюється з моменту одержання заявником копії відповідної постанови про повернення стягувачу виконавчого документа (стаття 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV, який діяв на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа).

Встановлено, що копію постанови державного виконавця Славутського відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області від 23.05.2016 р про повернення виконавчого документа стягувачеві (виконавчого листа №682/409/14-ц, виданого 18.06.2014 р) стягувач ОСОБА_5 отримала 11.07.2017 р.

На підставі викладеного суд знаходить, що стягувачем дотримано встановлених законом строків оскарження постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві та про визнання неправомірними дій і бездіяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Водночас відповідно до пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент винесення постанови про повернення виконавчого докумета стягувачу, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій. Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

В ході розгляду скарги встановлено, що виконавче провадження з виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2014 року №682/409/14-ц, відкрите 17.09.2014.

12.05.2015 згідно ухвали Славутського міськрайонного суду у справі №682/1313/15ц від 12.05.2015 боржника ОСОБА_4 оголошено в розшук.

У судовому засіданні представник органу ДВС пояснив, що 14.04.2016 до ВДВС Славутського МРУЮ зявився боржник ОСОБА_4 та повідомив, що не буде чинити перешкод при виконанні рішення про вселення ОСОБА_2 у належну їй ? частину квартири за адресою м. Славута, вул.. Козацька, 23/27.

Державним виконавцем було призначено виконавчі дії на 29.04.2016, про що стягувач була належним чином повідомлена 22.04.2016, про що свідчить повідомлення про вручення, проте у визначений час не з'явилася.

11.05.2016 повторно під час проведення виконавчих дій стягував ОСОБА_2І, не зявилася, хоча була належним чином повідомлена 06.05.2016, про що свідчить повідомлення про вручення.

Постановою державного виконавця Власюка А.В. від 23.05.2016 р., затвердженою начальником відділу ДВС ОСОБА_6 встановлено, що стягував ОСОБА_2 не виконала вимоги державного виконавця від 14.04.2016 р. та 29.04.2014 р., в звязку з чим на підставі п.4 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист від 18.06.2014 року №682/409/14-ц повернуто стягувачу.

Отже, приймаючи постанову про повернення виконавчого документа державний виконавець відділу Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби діяв у спосіб передбачений законом, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.15, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.383,388 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Славутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано або після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано.

Суддя Шевчук В. В.