АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна, Першої Київської державної нотаріальної контори, Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про визнання недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2001 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2005 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №759/9845/16-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/7280/2017
Головуючий у судіпершої інстанції: Петренко Н.О.
Доповідач у суді апеляційноїінстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсною реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2001 року, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2005 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_6, з яким вона проживала та була зареєстрована на день смерті. 15 листопада 2001року державним нотаріусом було посвідчено свідоцтво про право на спадщину в рівних частинах позивачу (як дружині) та ОСОБА_7 (як спільному сину). Згідно даного свідоцтва до спадщини ввійшло нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, житловий цегляний будинок житловою площею 31,7 кв.м. з погребом, господарськими будівлями та спорудами. Державна реєстрація майна відбувалася в Київському МБТІ в 1975 році на власника, який помер в 1967 році.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер спадкоємець син позивача ОСОБА_7. 19 вересня 2005 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким вищевказане нерухоме майно було розподілене: 1/4 частина позивачу, 1/4 частина дружині померлого відповідачу ОСОБА_4. Оформлення такого свідоцтва здійснювалося вже на підставі спірного свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою від 15 листопада 2001 року № 13-1935.

Позивач вважає, що Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна при реєстрації нерухомого майна не було враховано, що на день реєстрації власник майна вже був померлий, а Перша та Дванадцята Київські державні нотаріальні контори при оформленні свідоцтв не врахували вимоги ст.ст. 22,28 Кодексу про шлюб та сім`ю України і здійснили розподіл та передали у спадщину позивачу і відповідачу те майно, на яке позивач мала право як повноцінний власник, а не в порядку спадкування. Оскільки реєстрація права власності нерухомого майна та оформлення свідоцтв про право на спадщину відбулося з порушенням норм закону, це є підставою для визнання їх недійсності.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно договору від 16 листопада 1957 року Виконком Києво-Святошинської райради депутатів надав ОСОБА_6 право безстрокового користування земельною ділянкою в АДРЕСА_2.

Рішенням Виконкому Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих від 30 вересня 1957 року ОСОБА_6 надано земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво в АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2001 року спадкоємцями майна ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_7 в рівних долях кожний. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 1-ю Києво-Святошинською державною нотаріальною конторою Київської області 22 грудня 1957 року за реєстровим № 5162, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 03 грудня 1975 року під № 19157. Вказаний житловий будинок цегляний, зазначений на плані під літ. А, житловою площею 31,7 кв.м., має господарські будівлі та споруди: погріб під літ. Г, спорудження під № 1-4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2005 року спадкоємицею 1/4 частини спадкового майна ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., є дружина померлого ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано свідоцтво, складається з 1/4 частини житлового будинку під № АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою від 15.11.2001 по реєстру № 13-1935, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 12.12.2001р. за № 19157. Житловий будинок під літерою А, цегла, житловою площею 31,70 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: погріб під літ. Г, спорудження під літерою 1-3,1

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 вересня 2005 року спадкоємицею 1/2 частини спадкового майна ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., є його мати ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано свідоцтво, складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською державною нотаріальною конторою від 15.11.2001 за реєстровим № 13-1935, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 12.12.2001р. за № 19157. Житловий будинок під літерою А, цегля, жилою площею 31,70 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: погріб під літ. Г, спорудження під літерою 1-3,1

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки на момент реєстрації права власності Комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна діяло в межах своїх повноважень, відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано строки позовної давності, про застосування яких в своїй заяві просив відповідач КМБТІ.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: