Провадження номер 2/741/452/17
Єдиний унікальний номер 741/997/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 серпня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вони як члени колгоспного двору були власниками вищевказаного будинку в рівних частинах. Однак після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували право власності на вищевказаний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5. Його дружина ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину вона прийняла, відкрита спадкова справа. Приватний нотаріус відмовила позивачеві ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Також позивачі зверталися до приватного нотаріуса, щоб зареєструвати право власності на частину житлового будинку, яка належить їм як учасникам ліквідованого колгоспного двору, але також отримали відмову у зв'язку з тим, що приватний нотаріус, який є державним реєстратором, не наділений правом визначати частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору. Саме тому позивачі й звернулися до суду та просили судовим рішенням визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка, а також за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 1/4 частини житлового будинку за кожним як членами ліквідованого колгоспного двору.

У судовому засіданні 28 липня 2017 року позивачі підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просили їх задовольнити, подали до суду заяву, у якій просили завершити розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача, Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Чернігівської області, у судове засідання не з'явився. Староста с. Лихачів направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів, тобто станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується довідками Мринської сільської ради Чернігівської області № 154, №155 від 10 травня 2017 року (а. с. 6, 7).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз'яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5. заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 64-66). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 8). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки постійно на час смерті проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області №144 від 14.03.2016 р. (а. с. 67).

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 відкрита в приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. за №34/2016. Із копії спадкової справи убачається, що ОСОБА_2. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) (а. с. 59-74).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №528/02-31 від 30 травня 2017 року (а. с. 73).

Також у судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, тому що приватний нотаріус, який є державним реєстратором, не наділений правом визначати частки у праві власності на нерухоме майно, у тому числі й майно колгоспного двору, яке належить його учасникам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. №529/01-16 від 30 травня 2017 року (а. с. 21).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 18-20).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 08.06.2017 складає 59629 грн. (а. с. 24-53).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вартістю 14907,215 грн., розташованого в АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», веранди «а1», ганку «а2», сараю «Б», сараю «б», гаража «Г», погреба «П», вбиральні «У», огорожі №1, воріт №2, загальною площею 89,5 кв. м житловою площею 40,7 кв. м ринковою вартістю 59629 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як членом ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вартістю 14907,215 грн., розташованого в АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», веранди «а1», ганку «а2», сараю «Б», сараю «б», гаража «Г», погреба «П», вбиральні «У», огорожі №1, воріт №2, загальною площею 89,5 кв. м житловою площею 40,7 кв. м ринковою вартістю 59629 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як членом ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вартістю 14907,215 грн., розташованого в АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», веранди «а1», ганку «а2», сараю «Б», сараю «б», гаража «Г», погреба «П», вбиральні «У», огорожі №1, воріт №2, загальною площею 89,5 кв. м житловою площею 40,7 кв. м ринковою вартістю 59629 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як членом ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами вартістю 14907,215 грн., розташованого в АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», веранди «а1», ганку «а2», сараю «Б», сараю «б», гаража «Г», погреба «П», вбиральні «У», огорожі №1, воріт №2, загальною площею 89,5 кв. м житловою площею 40,7 кв. м ринковою вартістю 59629 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий