Справа № 219/7791/17
Провадження № 2-о/219/650/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого-судді Любчика О.В.,

секретаря Красникової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бахмутський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, дитини жіночої статі 26 жовтня 2016 року у м. Єнакієве Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначила, що 26.10.2016 р., знаходячись в м. Єнакієве Донецької області, вона народила дівчинку ОСОБА_2. В лікарні м. Єнакієве Донецької області 17.07.2017 р. їй було видано медичне свідоцтво про народження дитини № 224. З метою зареєструвати факт народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини ОСОБА_1 звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проте їй було відмовлено, оскільки документи, надані нею, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту народження дитини їй необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини та отримання свідоцтва про народження.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій на вимогах заяви наполягає, просить її задовольнити та розглянути справу без її участі.

Заінтересована особа до судового засідання не направила свого представника, відповідно до листа №15.14-93/2888 від 25.07.2017 р. просила справу розглянути у її відсутність. Звернула увагу суду, що згідно СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану, наявність відомостей про батька дитини є обовязковою умовою проведення державної реєстрації народження. Висловити свою думку на підставі наданих документів по справі не має можливості, оскільки відсутня сторінка 10 паспорту щодо сімейного стану громадянки України ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи та врахувавши думку заінтересованої особи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як зазначено в ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заявник ОСОБА_1 народилася 01 жовтня 1984 року у м. Вуглегірську Донецької області та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією паспорту серії ВЕ № 272463 (а.с. 4-6).

Листом № 15.14.93-2782 від 18.07.2017 р. Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 26.10.2016 р., на підставі того, що надані заявником документи, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024.

На підтвердження факту народження дитини ОСОБА_1 суд приймає такі докази, надані заявником.

Згідно копії медичного свідоцтва про народження № 224 (дублікат) від 17.07.2017 р., ОСОБА_1 у міській лікарні № 2 м. Єнакієве 26 жовтня 2016 року о 23-50 годині народила дитину жіночої статі вагою 3400 г. Медичне свідоцтво підписане лікарем ОСОБА_3 (а.с. 7).

Крім цього, суд бере до уваги додану до заяви копію обмінної карти № 295 пологового відділення лікарні, пологового будинку, відповідно до якої ОСОБА_1 у міській лікарні № 2 м. Єнакієве 26 жовтня 2016 року народила дитину з терміном вагітності 39 тижнів (а.с. 9); фотознімки, на яких зображена вагітна ОСОБА_1, її перша дитина та новонароджена дитина (а.с. 10).

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області м. Макіївка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Луганськ Луганської області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, а у разі відсутності спільної заяви, запис про батька дитини здійснюється відповідно до ст. 135 СК України.

Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що в резолютивній частині ухваленого в порядку статті 257-1 ЦПК України рішення суду обовязково мають бути вказані дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про батьків.

Разом з тим, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обовязковим та може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 259 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до частин 3, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні встановлений факт народження народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, дитини жіночої статі 26 жовтня 2016 року у м. Єнакієве Донецької області, Україна, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 60, 212-215, 223, 234, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Встановити факт народження 26 жовтня 2016 року у м. Єнакієве Донецької області, Україна, громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини жіночої статі, вказавши в актовому записі про народження дитини матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В.Любчик