Дата документу 22.08.2017
Справа № 320/1755/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Чудаковій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкову квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та його представник на позові наполягали та пояснили, що вищевказана квартира належала батькові позивача. Однак, за життя батько не отримав свідоцтво про право власності на квартиру, але пайовий внесок за неї ним було сплачено в повному обсязі. На даний час нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів на неї.

Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Рішенням Мелітопольського міському 29 квітня 1996 року ОСОБА_3 було надано ордер на право заняття квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією відповідного ордеру №29 /а.с.15/.

В подальшому відповідним рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради будинку АДРЕСА_1 було присвоєно новий номер - АДРЕСА_1/а.с.14/.

Згідно довідки голови ЖБК ОСОБА_3 пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 виплатив повністю /а.с.13/.

Однак, маючи правовий документ на дану квартиру ОСОБА_3 не зареєстрував за життя цей документ в КП «ММБТІ», про що зазначено у відповіді начальника КП «ММБТІ» /а.с.12/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23 листопада 1999 року /а.с.9/.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Оскільки відкриття спадщини відбулося у 1994 році, то до даних спадкових правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Отже, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач, син покійного, який у встановлений законом строк подав заву про прийняття спадщини, що підтверджується виданим свідоцтвом про право на спадщину, а саме: на гараж та автомобіль /а.с.7,8/. Дружина покійного заяву про прийняття спадщини не подавала. Отже, інших спадкоємців, окрім позивача, немає.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру за законом позивач не може, оскільки за життя його батько право власності на вищевказану квартиру належним чином не зареєстрував в КП ММБТІ у зв'язку з чим державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на квартиру /а.с.11/.

Як вбачається із відповіді Запорізького обласного державного архіву інформація щодо заведення спадкової справи або видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 - відсутня /а.с.21/.

Позивач, прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), що підтверджується відміткою про зареєстроване місце проживання в його паспорті до 01.02.2001 року /а.с.6 зворот/.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред. від 1963 року), який прийняв спадщину, проте, оформити спадщину у нотаріуса не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, отримати дублікат якого не має можливості, оскільки це суперечить ч.11 ст. 346 ЦК України, згідно якої право власності припиняється у разі смерті власника.

Вказані обставини позбавляють позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачений законом, тому, він вимушений звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті батька, не заявляв про відмову від неї, його слід визнати спадкоємцем, який прийняв спадкове майно та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.524, 525, 526, 549 ЦК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкову квартиру задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: