Справа № 2-4814/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В., третя особа: Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. - при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно ,індексний номер 35838831 від 23.06.2017, та внесенню запису за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35838831 від 23.06.2017 р. , прийняте Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.

Скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ" на: нежилу будівлю (літера «А»), загальною площею 9 430,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1, номер запису про право власності НОМЕР_2.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, тобто ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких він звертається з позовом, з викладенням обставин щодо якого порушеного права, коли і в чому це виявилось, способи захисту, яких суд може вжити, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування, внаслідок яких саме дій відповідача, всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування.

Зокрема, не зрозуміло які права позивача, як сторони договору про розміщення банківського вкладу № 10-1372809, порушуються внаслідок задоволення вимог іпотекодержателя за укладеним іпотечним договором від 22.11.2006 року.

Відносини між сторонами банківського вкладу, їх права та обов»язки врегульовані ЦК Украраїни, зокрема ст.ст.1058-1061 ЦК України передбачено обов»язок банку щодо повернення вкладникові строкового вкладу, а також процентів на банківський вклад.

Главою 51 ЦК передбачено форми відповідальності у разі порушення, або неналежного використання зобов'язання.

Враховуючи викладене, позивачу слід обґрунтувати обраний спосіб захисту своїх прав та навести обставини порушення своїх прав, та обставини порушення банком своїх обов'язків та/або неналежного виконання, що стало підставою звернення позивача до суду.

Таким чином, в поданій позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги, не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви містить суперечливі посилання, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивачки порушені, який характер мають правовідносини, між якими сторонами вони виникли, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно конкретизувати вимоги та викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися, які права, свободи чи інтереси позивача були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В., третя особа: Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І.Кушнір