Копія Справа № 326/845/17
Провадження № 2/326/329/2017
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02 серпня 2017 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Чапланова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення грошових коштів в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за укладеним між ОСОБА_3 за згодою ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором №ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року, ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 125000 грн. на умовах сплати процентів за користування кредитом за процентною ставкою 22,8% річних. Кредитний договір є договором приєднання у визначенні статті 634 ЦК України. Строк дії кредитного договору встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». Додатковою угодою до кредитного договору № ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року встановлено дату погашення кредиту 05 червня 2015 року та збільшено процентну ставку до 25% річних, а також встановлено пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки.

Між ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено депозитний договір № SAMDN6858 від 07 червня 2012 року на умовах передання ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів для розміщення на лицевому рахунку № 00940 депозитного внеску з нарахуванням процентів за користування депозитним внеском за процентною ставкою 16 % річних. Додатковою угодою від 07 червня 2012 року до депозитного договору № SAMDN6858 від 07 червня 2012 року процентну ставку збільшено на 2% річних.

Після цього між ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладався договір про заощадження № SAMDN0712 від 07 червня 2013 року на умовах передання ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів для розміщення на депозитному внеску з нарахуванням процентів за користування депозитним внеском за процентною ставкою 17 % річних. Додатковою угодою до договору про заощадження № SAMDN0712 від 07 червня 2013 року процентну ставку збільшено на 2% річних. Також, укладався договір про заощадження № SAMDNWF800 від 11 грудня 2013 року на умовах передання ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів для розміщення на депозитному внеску з нарахуванням процентів за користування депозитним внеском за процентною ставкою 19 % річних. Додатковою угодою до договору про заощадження № SAMDNWF800 від 11 грудня 2013 року процентну ставку збільшено на 2% річних.

Додатковою угодою № 2 від 06 червня 2014 року до договору застави майнових прав №ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013, укладеною між ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 забезпечено виконання зобовязань позичальника (ОСОБА_3М.) за кредитним договором № ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року з повернення кредиту в термін до 05 червня 2015 року, сплати процентів у розмірі 26% річних, сплати пені у розмірі 0,15% та інших витрат. Даним договором ОСОБА_1 із позичальником (ОСОБА_3М.) несли солідарну відповідальність перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Примірнику договору застави майнових прав № ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року ОСОБА_2 не надано, але його примірник зберігається у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Договором доручення, укладеним між ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» № б/н від 07 червня 2014 року, ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 1000 - 1008 ЦК України доручено ПАТ КБ «ПриватБанк» обслуговування депозитного вкладу VIP №SAMDN6858 від 07 червня 2012 року, зокрема, розірвати депозитний договір при порушенні ОСОБА_3 умов кредитного договору № ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року та погасити виниклу за даним договором заборгованість.

На підставі договору застави рухомого майна № ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року ОСОБА_1 було заборонено відчужувати грошові кошти за депозитним договором VIP №SAMDN6858 від 07 червня 2012 року.

У звязку із непогашенням ОСОБА_3 кредиту за кредитним договором №ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року у встановлений строк, ПАТ КБ «ПриватБанк» 05 лютого 2015 року стягнув з ОСОБА_1 суму 126685,52 грн. шляхом перерахування їх з депозитного рахунку на погашення заборгованості ОСОБА_3, виниклої за кредитним договором №ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року.

Після погашення заборгованості за кредитним договором № ZPVPCD0G000004 від 04 квітня 2013 року вилучено запис про заборону відчужувати ОСОБА_1 грошових коштів за депозитним договором VIP № SAMDN6858 від 07 червня 2012 року.

Оскільки ОСОБА_1 погасив борг ОСОБА_3 у сумі 126685,52 грн., то в нього виникло право регресної вимоги до нього про стягнення сплачених коштів, тобто право зворотної вимоги про стягнення сплачених грошових коштів. Підставою звернення до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення сплачених ОСОБА_1 грошових коштів кредитору у звязку із порушенням виконання договору ОСОБА_3 Дії відповідачів з неповернення грошових коштів призвели до виникнення в позивачів майнової шкоди, яка прирівнюється сумі 126685,52 грн. Фактично ОСОБА_1 у зазначеному правовідношенні виступив поручителем перед кредитором ОСОБА_3 за виконання ним свого обовязку за кредитним договором.

Враховуючи, що за законом за користування чужими грошовими коштами встановлюється розмір відсотків на рівні трьох процентів річних від простроченої суми, то суму трьох процентів річних розраховано за формулою: сума боргу х 3% річних. Таким чином сума річних за період з 01 лютого 2015 року по 31 травня 2017 року складає: 126685,52 грн. х 6.9% (загальна процентна ставка за 28 місяців (3% річних х 2.3 календарні роки = 6.9%)) = 8741,30 грн.

Враховуючи обставини того, що ОСОБА_1 05 лютого 2015 року сплачено кредитору ОСОБА_3 ПАТ КБ «ПриватБанк» суму його заборгованості за кредитним договором №ZPVPCD00000004 від 04 квітня 2013 року в повному обсязі у сумі 126685,52 грн. шляхом перерахування їх з депозитного рахунку № 00940 депозитного договору №SAMDN6858 від 07 червня 2012 року, тобто за рахунок депозитного внеску з нарахуванням процентів за користування ним з процентною ставкою 18 % річних, то у ОСОБА_1 виникло право вимоги до ОСОБА_3 також і про стягнення упущеної вигоди.

Враховуючи, що згідно депозитного договору № SAMDN6858 від 07 червня 2012 року ОСОБА_1 нараховувались проценти за ставкою 18 % річних, а після сплати ним заборгованості ОСОБА_3 з депозитного рахунку № 00940 у сумі 126685,52 грн. нарахування процентів на таку суму було припинено, відповідачам належить сплатити на користь позивачів і суму упущеної вигоди за весь період втрати ОСОБА_1 права на отримання процентів за депозитним договором № SAMDN6858 від 07 червня 2012 року на дану суму. Суму упущеної вигоди розраховано за формулою: сума боргу х 18% річних. Таким чином сума упущеної вигоди (процентів за користування депозитним внеском) за період з 01 лютого 2015 року по 31 травня 2017 року складає: 126685,52 грн. х 42.0% (загальна процентна ставка за 28 місяців (18% річних х 2,3 календарних роки = 6.9%) = 53207,92 грн.

Всього до стягнення вимагається: 272183,61 грн., яку встановлено згідно до розрахунку: 126685,52 грн. основного боргу + 83549 грн. інфляційних втрат + 8741,30 грн. річних + 53207,92 грн. упущеної вигоди = 272183,61 грн.

Позивачі просять: стягнути солідарно з відповідачів на їх користь грошові кошти в сумі 272183,61 грн., у тому числі: 126685,52 грн. суми повно виконаного кредитного зобовязання в порядку регресу; 83549 грн. інфляційних втрат; 8741,30 грн. річних; 53207,92 грн. упущеної вигоди; стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову.

Ухвалою судді Приморського районного суду від 20 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення грошових коштів в порядку регресу, залишено без руху, тому, що вона не в повному обсязі відповідає вимогам закону, з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 5 та 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В порушення зазначених вимог пунктів 5 та 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивачами обґрунтування позовних вимог належним чином не наведено та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а саме: позовна заява не містить обгрунтування позовних, вимог, предявлених позивачем - ОСОБА_1, до відповідача - ОСОБА_4, та зазначення доказів, що підтверджують указані вимоги; позовна заява не містить обгрунтування позовних, вимог, предявлених позивачкою - ОСОБА_2, до відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зазначення доказів, що підтверджують указані вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 року, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору дорівнює 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на теперішній час складає не менше 640 грн. та не більше 8000 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 даного Закону у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно квитанції № 0.0.799409294.1 від 04.07.2017 року, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 2721,84 грн. за подання до суду позову.

Квитанції про сплату судового збору позивачкою ОСОБА_2 за подання до суду позовної заяви майнового характеру до позовної заяви не додано.

Отже, позивачці - ОСОБА_2, необхідно було сплатити судовий збір окремим платіжним документом пропорційно долі поданих нею вимог та надати суду відповідну квитанцію.

Позивачу було запропоновано виправити недоліки позовної заяви та надано строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення заяви без руху.

Згідно розписки, представник позивачів отримав зазначену ухвалу 24.07.2017 року, але у встановлений законом строк указані в ухвалі недоліки позовної заяви не усунуто.

31.07.2017 року, на виконання ухвали суду від 20.07.2017 року, представник позивачів надав нову позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, що не є усуненням недоліків за даним позовом відповідно до вказаної ухвали суду.

Таким чином позивачем не усунено недоліки заяви, а саме: в порушення вимог пунктів 5 та 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позивачем обґрунтування позовних вимог належним чином не наведено та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а саме: позовна заява не містить обґрунтування позовних, вимог, предявлених позивачем - ОСОБА_1, до відповідача - ОСОБА_4, та зазначення доказів, що підтверджують указані вимоги; позовна заява не містить обгрунтування позовних, вимог, предявлених позивачкою - ОСОБА_2, до відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зазначення доказів, що підтверджують указані вимоги.

Крім цього, позивачем - ОСОБА_2, не сплачено судовий збір окремим платіжним документом пропорційно долі поданих нею вимог та не надану суду відповідної квитанції.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо заява подана без дотримання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, вона залишається без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись: ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення грошових коштів в порядку регресу, вважати не поданою і повернути позивачам.

Розяснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_6

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

02.08.2017