Справа № 561/532/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

з участю секретаря Савич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт Зарічне, Рівненської області, вул. Варшавська, 6 «а» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 16 травня 2006 року помер її чоловік ОСОБА_3. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт Зарічне, Рівненської області, вул. Варшавська, 6 «а». Вона є спадкоємцем за законом, та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 предявлений позов підтримала, просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2, оскільки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 предявлений позов визнала. Суду пояснила, що на спадщину не претендує. Заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, дослідивши докази по справі, суд не приймає визнання відповідачем позову, та вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2006 року помер чоловік позивача ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 021433 від 16 травня 2006 року (а.с.4). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 6 «а» на вул. Варшавській, смт Зарічне, Рівненської області, власником будинку зазначений спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.5-7).

Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 383713 від 25 листопада 1983 року (а.с.20), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Поряд з цим, відповідач ОСОБА_2 також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 Даний факт родинних відносин стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ГЮ № 257992 від 22 травня 1989 року (а.с.14).

На час відкриття спадщини відповідач ОСОБА_2 була неповнолітньою, та у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач упродовж шести місяців з часу відкриття спадщини за згодою позивача та органу опіки та піклування від спадщини не відмовилася.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2005 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Таким чином сторонам по справі належить по ? частці у спадковому майні, зокрема у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт Зарічне, Рівненської області, вул. Варшавська, 6 «а».

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 серпня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2, 19 липня 2017 року заведено спадкову справу № 60958116, номер у нотаріуса 87 (а.с.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою від 25 липня 2017 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовив позивачу ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт Зарічне, Рівненської області, вул. Варшавська, 6 «а», з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.15).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки ОСОБА_2 при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягає до задоволення в частині ? його частки.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, шляхом присудження на користь позивача ? понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт Зарічне, Рівненської області, вул. Варшавська, 6 «а» в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 16 травня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 367,74 грн. (Триста шістдесят сім гривень сімдесят чотири копійки) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р.В. Світличний