Справа № 464/5143/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/2774/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_10 акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням позовних вимог просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру № 68 у будинку № 4, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вернадського, та належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, встановити спосіб реалізації даного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України Про іпотеку та встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, що становить 1 123 060 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 63248,30 доларів США та 168651,90 грн. пені, стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у розмірі 63248,30 доларів США та 168651,90 грн. пені, стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором у розмірі 63248,30 доларів США та 168651,90 грн. пені, стягнути з відповідачів сплачену суму судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 28 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк правонаступником якого з 21.12.2009 р. є ОСОБА_10 акціонерне товариство УкрСиббанк та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 49 500,00 доларів США, а відповідач ОСОБА_5 зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 28 липня 2023 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,5% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 28.07.2008 № 219864. Договори поруки було укладено також між банком та ОСОБА_6 № 219828 і між банком та ОСОБА_7 № 219837 від 28.07.2008 р. Крім того, в якості забезпечення виконання зобовязань між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 укладено договір іпотеки від 28.07.2008 р. Проте, всупереч умов кредитного договору ОСОБА_5 не здійснює платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам з травня 2012 року, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання, що, в свою чергу, суперечить положенням ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України. Станом на 02.06.2015 року, заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 63248,30 доларів США, а також заборгованість по пені - 168651,90 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково.

Вирішено:

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 28 липня 2008 року у розмірі 63 248, 30 доларів США та 115 000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 28 липня 2008 року у розмірі 63 248, 30 доларів США та 115000грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 28 липня 2008 року у розмірі 63 248,30 доларів США та 115000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» по 913 (девятсот тринадцять) грн. 50 коп. судових витрат з кожного.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2016 року вирішено:

рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року в частині відмови в позовних вимогах Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 28 липня 2008 року у розмірі 63248,30 доларів США та 115000 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартиру № 68 у будинку № 4, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вернадського В. та належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України Про іпотеку з початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна від 04 вересня 2015 року, що становить 1123060 грн.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 1865,10 грн. з кожного судових витрат.

В решті рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року - рішення Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2016 року та рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року у не скасованій апеляційним судом частині залишено без змін.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що не погоджується із висновком районного суду щодо солідарної відповідальності поручителя ОСОБА_3, оскільки такий не відповідає дійсним обставинам справи, а тому є необґрунтованим та незаконним.

Зазначає, що позивачем стверджується, що вимога від 16 травня 2013 року, яка отримана відповідачами 20 травня 2013 року є вимогою про дострокове повернення кредиту, однак, на думку апелянта, термін повернення кредиту настав на 32 день з дати отримання вимоги, тобто 21 червня 2013 року. А відтак, за приписами ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивач мав право пред»явити вимогу до поручителя про виконання основного зобов»язання у період з 21 червня 2013 року до 21 січня 2014 року. Пред»явлення вимоги (позову) 31 травня 2013 року до поручителя про дострокове виконання основного зобов»язання є передчасним, неправомірним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки право на пред»явлення такого позову виникло 21 червня 2013 року, а 31 травня 2013 року позивач міг звернутись з вимогою про погашення лише простроченої заборгованості.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 63248, 30 доларів США та 115 000 грн., та в частині стягнення з ОСОБА_3 913 грн. 50 коп. судових витрат та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржене в частині задоволення позовних вимог про солідарне стягнення суми заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_3 і тому законність та обґрунтованість такого перевіряється апеляційним судом лише в цій частині.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором (ст.536 ЦК України).

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета забов'язання.

Відповідно до приписів ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого окремо.

Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кридитором за порушення зобов'язання боржника.

За ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 28 липня 2008 року між ОСОБА_5 та АКІБ УкрСиббанк укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 0 АКІБ УкрСиббанк зобовязався надати ОСОБА_5 однією сумою, а позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредит (грошові суми) в іноземній валюті в сумі 49 500, 00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів. Вказана сума кредиту становила 239 718, 60 грн. за курсом НБУ на день укладення цього договору.

Відповідно до п.1.3.1 Договору за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 14,5 % річних, а відповідно до п. 1.2.2 Договору Позичальник зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 28.07.2023 року. Кредит надається на споживчі цілі.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «УкрСиббанк», станом на 02.06.2015 р. відповідачі допустили заборгованість по кредиту на загальну суму 63248,30 доларів США, з них - 42865,09 доларів США заборгованість за кредитом, 20383,21 доларів США заборгованість по процентах, та 168651,90 грн. заборгованість по пені, з яких: 46009,33 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 122642,57 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів.

У відповідності до п. 4.1 Договору позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити нараховані Банком проценти та інші платежі у порядку та терміни встановлені Договором.

Згідно п.4.2 Договору позичальник зобовязаний погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений даним Договором.

Відповідно до п. 8.1 Договору за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню.

Встановлено й те, що для забезпечення виконання умов боргових зобовязань за кредитним договором 28 липня 2008 укладено наступні договори поруки: між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_3 - договір поруки № 219864; між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_11 - договір поруки № 219828; між АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_7 договір поруки № 219837.

Згідно п.1.3 Договорів поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Основним договором.

У відповідності до п.2.2 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за Основним договором Кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які останні зобовязаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушили зобовязання по кредитному договору та згідно розрахунку заборгованості, станом на 02.06.2015 р. відповідачі допустили заборгованість по кредиту на загальну суму - 63248,30 доларів США та 168651,90 грн. заборгованість по пені.

Вимога банку про дострокове повернення кредиту від 16 травня 2013 року, отримана відповідачами 20 травня 2013 року, що не заперечується сторонами і зокрема представником поручителя ОСОБА_3 у апеляційній скарзі, а позов пред»явлений в межах вимог п.2.2 Договору поруки - 03 червня 2013 року. З огляду на те, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виконали взятих за договором зобовязань, суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги позивача в частині солідарного стягнення заборгованості по кредиту та пені є підставними.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, оскільки представником позивача не надано суду будь - яких доказів, підтверджуючих настання для ПАТ «УкрСиббанк» негативних наслідків через прострочення відповідачами виконання зобовязання, а тому, виходячи з принципу розумності і справедливості та враховуючи майновий стан відповідача ОСОБА_6, який є пенсіонером, а також стан його здоровя, який є інвалідом 2-ї групи та перебуває на диспансерному обліку з діагнозом туберкульоз, майновий стан відповідача ОСОБА_7, яка є пенсіонером, та стан її здоровя, яка є інвалідом 2-ї групи, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку , що розмір пені слід зменшити, а саме: заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту до 35 000 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне погашення відсотків до 80 000 грн., а разом до 115 000 грн.

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про підставність, а відтак і задоволення позовної вимоги про солідарне стягнення з боржника та поручителя суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про передчасне, а відтак і безпідставне заявлення позивачем вимог до поручителя про дострокове повернення кредиту, спростовуються вимогами п.2.2 Договору поруки, де вказано що у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за Основним договором Кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які останній зобовязаний виконати протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення йому такої вимоги.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного рішення і правову позицію Верховного Суду України у справі №6-53цс14 від 17 травня 2014 року, на яку посилається апелянт, колегія суддів дійшла висновку, що їх ухвалення зумовили різні (відмінні) за обсягом і значенням юридичні факти, що не дає підстав для її застосування у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року у не скасованій рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2016 року частині - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_12