Справа № 395/535/17 Провадження № 2-др/395/2/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним,-
У відповідності до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним було відмовлено.
У зв'язку з апеляційним оскарженням вказаного рішення суду дана цивільна справа була направлена до апеляційного суду Кіровоградської області та у відповідності до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року повернута до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки районним судом під час ухвалення рішення по вказаній цивільній справі не вирішено питання про судові витрати.
Повідомлені про місце та час розгляду у справі учасники судового розгляду у в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили, будь - яких заяв та клопотань до суду не направили.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 220 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі за такими обставинами.
Вивченням змісту вказаного рішення суду встановлено, що у ньому не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 215 ЦПК України в резолютивній частині рішення повинно бути зазначено розподіл судових витрат.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При зверненні до суду із цим позовом, ОСОБА_1, посилаючись на приписи ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», судового збору по справі не сплачувала.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
При чинності Закону України «Про захист прав споживачів», яким встановлені права споживача, визначені механізми їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, серед яких право на звернення до суду, складовою забезпечення якого є звільнення споживача від сплати судового збору, саме по собі незазначення споживачів у переліку осіб, що згідно зіст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору, не може свідчити, що споживачі такої пільги, встановленої відносно них спеціальним Законом, який гарантує захист їх прав, не мають (Ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017 року, номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 65038773).
Враховуючи наведені правові позиції, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд керувався положеннями ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо звільнення позивачів за позовами даної категорії від сплати судових витрат, а тому при постановленні рішення, з урахуванням відмови в задоволенні всіх позовних вимог, суд не вирішував питань щодо стягнення судового збору, від сплати якого позивач звільнений за Законом. Питання щодо інших судових витрат перед судом не ставились та письмові докази щодо таких не надавались.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-
Доповнити рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним.
Судові витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним, а саме: витрати зі сплати судового збору - віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Р. А. Забуранний
Справа № 395/535/17 Провадження № 2-др/395/2/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2017 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним,-
У відповідності до рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним було відмовлено.
У зв'язку з апеляційним оскарженням вказаного рішення суду дана цивільна справа була направлена до апеляційного суду Кіровоградської області та у відповідності до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 27 липня 2017 року повернута до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки районним судом під час ухвалення рішення по вказаній цивільній справі не вирішено питання про судові витрати.
Повідомлені про місце та час розгляду у справі учасники судового розгляду у в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суд не повідомили, будь - яких заяв та клопотань до суду не направили.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 220 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі за такими обставинами.
Вивченням змісту вказаного рішення суду встановлено, що у ньому не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 215 ЦПК України в резолютивній частині рішення повинно бути зазначено розподіл судових витрат.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При зверненні до суду із цим позовом, ОСОБА_1, посилаючись на приписи ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», судового збору по справі не сплачувала.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
При чинності Закону України «Про захист прав споживачів», яким встановлені права споживача, визначені механізми їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, серед яких право на звернення до суду, складовою забезпечення якого є звільнення споживача від сплати судового збору, саме по собі незазначення споживачів у переліку осіб, що згідно зіст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору, не може свідчити, що споживачі такої пільги, встановленої відносно них спеціальним Законом, який гарантує захист їх прав, не мають (Ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017 року, номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 65038773).
Враховуючи наведені правові позиції, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд керувався положеннями ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо звільнення позивачів за позовами даної категорії від сплати судових витрат, а тому при постановленні рішення, з урахуванням відмови в задоволенні всіх позовних вимог, суд не вирішував питань щодо стягнення судового збору, від сплати якого позивач звільнений за Законом. Питання щодо інших судових витрат перед судом не ставились та письмові докази щодо таких не надавались.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-
Доповнити рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним.
Судові витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Центр фінансових послуг» про захист прав споживача та визнання окремого положення кредитного договору недійсним, а саме: витрати зі сплати судового збору - віднести на рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя підпис
Суддя: Р. А. Забуранний