Єдиний унікальний номер 725/3235/17
Номер провадження 4-с/725/25/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Войтуна О.Б., при секретарі Корнейчук Т.О., розглянувши скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

ДК «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась в суд з скаргою на рішення державного виконавця.

Скаржник посилався на те, що 12.08.11 Першотравневим районним судом м. Чернівці у справі № 2-н-505/11 видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії 739,80 грн. заборгованості за природний газ, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 25,50 грн. судового збору, який 06.03.12 пред'явлено на виконання до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (нині - Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, далі - орган ДВС).

Постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи, направлені на стягнення боргу з боржників, на адресу ДК «Газ України» не надходили.

У зв'язку з невиконанням рішення суду ДК «Газ України» звернулася до органу ДВС із заявою від 11.10.16 № 31/13-3804 щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. Проте, відповіді на цей лист не отримано.

Листом від 12.05.17 № 31/13-2012 ДК «Газ України» звернулася до органу ДВС шодо надання інформації про хід виконавчого провадження.

10.07.17 на адресу ДК «Газ України» надійшов лист органу ДВС від 13.06.17 № 17954/35, в якому повідомляється, що вищезазначений виконавчий документ на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р. № 606-XIV, чинній на момент прийняття рішення, далі по тексту у зазначеній редакції) виконано, а саме: закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення.

Про те як вказує скаржник, державний виконавець, виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», неповністю дослідив підстави для закінчення виконавчого провадження та не пересвідчився у стягувана щодо суми сплаченої заборгованості за виконавчим документом.

Згідно з даними бухгалтерського обліку ДК «Газ України» станом на теперішній час за ОСОБА_1 (о/р № 59191) рахується дебіторська заборгованість за вищезазначеним виконавчим документом в сумі 795,30 грн.

Враховуючи викладене з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця

Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського

управління юстиції про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.08.11 у справі № 2-н-505/11.

В судове засідання представник скаржника не зявився, та надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у її відсутність, скаргу підтримує.

В судове засідання державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Судом встановлено, що 12.08.11 Першотравневим районним судом м. Чернівці у справі № 2-н-505/11 видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі Чернівецької філії 739,80 грн. заборгованості за природний газ, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 25,50 грн. судового збору, який 06.03.12 пред'явлено на виконання до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (нині - Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, далі - орган ДВС).

Постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи, направлені на стягнення боргу з боржників, на адресу ДК «Газ України» не надходили.

У зв'язку з невиконанням рішення суду ДК «Газ України» звернулася до органу ДВС із заявою від 11.10.16 № 31/13-3804 щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. Проте, відповіді на цей лист не отримано.

Листом від 12.05.17 № 31/13-2012 ДК «Газ України» звернулася до органу ДВС шодо надання інформації про хід виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи 10.07.17 на адресу ДК «Газ України» надійшов лист органу ДВС від 13.06.17 № 17954/35, в якому повідомляється, що вищезазначений виконавчий документ на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р. № 606-XIV, чинній на момент прийняття рішення, далі по тексту у зазначеній редакції) виконано, а саме: закінчено у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення.(а.с.9)

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбаченим цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний виконувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

На думку суду, в порушення вимог вищезазначених норм Закону державний виконавець, виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», неповністю дослідив підстави для закінчення виконавчого провадження та не пересвідчився у стягувана щодо суми сплаченої заборгованості за виконавчим документом.

Як видно з матеріалів справи, за даними бухгалтерського обліку ДК «Газ України» станом на теперішній час за ОСОБА_1 (о/р № 59191) рахується дебіторська заборгованість за вищезазначеним виконавчим документом в сумі 795,30 грн.

Отже, станом на день подачі вказаної скарги рішення суду у справі № 2-н-505/11 не виконано, заборгованість не сплачена.

Враховуючи викладене суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.08.11р. у справі № 2-н-505/11, винесена безпідставно.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Згідно з ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК, - «у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи».

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 411,12, 24,27,30,32,41-47 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст.3-4,208-210,293,295,383,386,387,388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 12.08.11 у справі № 2-н-505/11.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун