Провадження № 2/200/3533/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"30" березня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування» про стягнення відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ПАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначив, що 04 серпня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу транспортного засобу Nissan Primera, державний номер АН 2299ВІ під керуванням водія ОСОБА_2, та транспортного засобу ВАЗ 2107 державний номер АН 3170АО під керуванням водія ОСОБА_3. Вказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно полісу № АС 6766824 від 11.12.2013 року ПрАТ «СК «Дніпроінмед», теперішня назва якого ПАТ «Страхова компанія «Дім Страхування». Про зазначену ДТП того ж дня було повідомлено відповідача за телефоном гарячої лінії. 11 серпня 2014 року за вимогою представника страховика у м. Донецьку належний позивачу пошкоджений автомобіль було транспортовано водієм ОСОБА_2 у м. Донецьк для огляду та складання необхідних документів, де у той же день автомобіль було оглянуто та сфотографовано представником страховика для визначення розміру страхової виплати. Також 11 серпня 2014 року у м. Донецьку на наданих представником страховика бланках страхової компанії було складено та подано страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, після чого представник страховика пояснив, що треба трохи почекати і страхове відшкодування буде виплачено після проведення експертизи та визнання ОСОБА_3 винним у скоєнні ДТП в судовому порядку. У звязку з тим, що ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, лише постановою Апеляційного суду Донецької області від 02.02.2015 року, та приймаючи до уваги, що з часу ДТП минуло багато часу, страховиком було висловлено прохання повторно подати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, надавши до них оригінал постанови суду про встановлення вини ОСОБА_3 27 лютого 2015 року після отримання в суді належної копії постанови позивач службою курєрської доставки направив на адресу страховика повторну заяву про страхове відшкодування, а також повідомлення про ДТП. 19 березня 2015 року позивач видав нотаріально посвідчену довіреність на представництво його інтересів ОСОБА_2 та на вимогу страховика 20.03.2015 року ОСОБА_2 направив поштою на адресу страховика додаткові документи, в т.ч. оригінал вказаної довіреності. Після чого в березні 2015 року відповідач у телефонному режимі повідомив, що пакет документів по справі № 900523 був сформований у повному обсязі та направлений до відділу врегулювання в м. Полтава. В подальшому на початку липня 2015 року представники страховика повідомили, що втратили акт авто технічної експертизи та висунули вимогу замовити проведення незалежної експертизи, що було зроблено позивачем. Однак відповідачем страхове відшкодування так і не було здійснене.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 67 394,87 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 04 серпня 2014 року о 12-00 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на 632 км 800 м а/д М 14, не врахував дорожньої обстановки, не дотримувався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан державний номер АН 2299ВІ, який зупинився попереду, і який у свою чергу від цього скоїв зіткнення з стоячим попереду автомобілем Хонда державний номерний знак АН 5811АО, унаслідок чого автомобілі одержали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 02.02.2015 року винним у ДТП визнано ОСОБА_3 та притягнуто до відповідальності по статті 124 КУпАП.

За приписами п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Дніпроінмед», що підтверджується копією страхового полісу № АС / 6766824. Згідно з полісом, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн.

Позивач 27.02.2015 року звернувся до ПрАТ «СК «Дніпроінмед» з заявою про страхове відшкодування. У заві також зазначено, що первісна заява про страхове відшкодування подавалась страховику 11.08.2014 року разом із повідомленням про ДТП. Однак у звязку з тим, що вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП була встановлена лише постановою Апеляційного суду Донецької області від 02.02.2015 року у справі № 241/1379/14-к, позивач повторно звертається із даною заявою про страхове відшкодування, до якої додається повторне повідомлення про ДТП і зокрема оригінал постанови Апеляційного суду Донецької області від 02.02.2015 року.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 37/15-07 від 09.07.2015 року спеціаліста ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan Primera, реєстраційний номер АН 2299ВІ, склала 67394,87 грн.

Судом також встановлено, що згідно з Протоколом № 84 від 22 січня 2016 року позачергових зборів акціонерів страхової компанії «Дніпроінмед» страховик змінив свою назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дім Страхування».

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абзацу другого пункту 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Суд також зазначає, що згідно зі ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як вбачається з матеріалів справи, вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування відповідачем прийнято не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі ліміту відповідальності страховика, встановленого полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АС / 6766824 50 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57 61, 76, 88, 169, 209, 212 215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування» про стягнення відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дім Страхування» () на користь держави судовий збір у розмірі 673,95 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску