Провадження № 4-с/756/78/17
У Х В А Л А

28 липня 2017 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України, заінтересована особа: Заступник начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Скаржник через свого представника звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою про визнання дій протиправними та скасування постанови. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Оболонського РВДВС м. Києва ВП № 494971484 від 23.11.2016р. (до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) постанова надійшла 12.12.2016р.) МТСБУ повернуто виконавчий листом № 2-3066/07 виданий Оболонським районним судом м. Києва 23.11.2007 стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21086,01 грн.

За інформацією зазначеною в постанові що оскаржується, МТСБУ повернуто виконавчий лист в зв'язку з відсутністю у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

МТСБУ не погоджується з вказаною постановою, у зв'язку з тим, що вказана інформація відноситься до категорії конфіденційної, МТСБУ не володіла інформацією про індивідуальний ідентифікаційний номер боржники, тому вказану інформацію не було надано в додатках до позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 383, 384 ЦПК України, п.14, 18 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014 р., скаржник просить суд визнати дії заступника начальника Оболонського РВДВС м. Києва щодо винесення постанови ВП № 49497184 від 23.11.2016р. про повернення виконавчого документу неправомірними; скасувати постанову заступника начальника Оболонського РВДВС м. Києва, Чернявської Т.М. видану за виконавчим листом № 2-3066/07 виданим Оболонським районним судом м. Києва 23.11.2007 стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21086,01 грн.; зобов'язати державного виконавця заступника начальника Оболонського РВДВС м. Києва Чернявську Т.М. відкрити виконавче провадження.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, в матеріалах скарги міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві судове засідання не з'явився, про час, та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю нез'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Постановою Оболонського РВДВС м. Києва ВП № 494971484 від 23.11.2016р. МТСБУ повернуто виконавчий листом № 2-3066/07 виданий Оболонським районним судом м. Києва 23.11.2007 стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21086,01 грн.

За інформацією зазначеною в постанові що оскаржується, МТСБУ повернуто виконавчий лист в зв'язку з відсутністю у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.2 ст. 14 вищезазначеного Кодексу невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суд, що передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоз метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним судом України у постанові від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 14, 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцю надано право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При розгляді скарги суб'єктом оскарження не надано доказів в підтвердження прийняття всіх заходів для примусового виконання рішення суду, будь-яких заперечень, письмових пояснень суду не направлено.

Отже, при розгляді скарги судом не встановлено підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки державний виконавець повинен діяти в інтересах стягувача, вжити заходів для своєчасно та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, зокрема, державний виконавець має право звернутися до державних органів та учасників виконавчого провадження з приводу одержання інформації, у тому числі конфіденційної.

За таких обставин, державний виконавець не позбавлений можливості в процесі здійснення виконавчого провадження отримати інформацію щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Окрім того, з матеріалів справи не вбачається здійснення державних виконавцем всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду передбачених Законом України «Про виконавче провадження»

З огляду на викладене, суд вважає правильним задовольнити скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 72, 383, 385 ЦПК України, ст. 4, 14, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в:

Скаргу - задовольнити.

Визнати дії заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Чернявської Тетяни Миколаївни щодо винесення постанови ВП № 49497184 від 23.11.2016р. про повернення виконавчого документу - неправомірними.

Скасувати постанову заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. КиєвіЧернявської Тетяни Миколаївни видану за виконавчим листом № 2-3066/07 виданим Оболонським районним судом м. Києва 23.11.2007 стосовно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21086,01 грн.

Зобов'язати державного виконавця заступника начальника Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Чернявську Тетяну Миколаївну відкрити виконавче провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.О. Яценко