Справа № 665/1038/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2017 р.

Суддя Чаплинського районного суду Херсонської області Пилипенко І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради про визнання права власності за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності за заповітом.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, ціну позову щодо вимог майнового характеру.

В позовній заяві зазначається про визнання права на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2, до складу якої входить право приватної власності на земельну ділянку площею 6,97 га., розташовану на території Іванівської сільської ради Чаплинського району. Проте, що ОСОБА_2 помер і те, що був складений заповіт, позивач дізнався лише у травні 2017 року.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Пунктом 16 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10, передбачено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною пятою статті 216 ЦК).

Оскільки до позову не додано документ, що підтверджує дійсну вартість спірного майна на момент розгляду справи, оцінка якого, згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними статтею 5 цього Закону, суд не може визначити ціну позову та встановити розмір судового збору який позивач має сплатити при зверненні до суду із вказаною позовною вимогою.

Крім того, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України до поданої позовної заяви не додано матеріалів, які б послугували підставою для звернення до суду з позовом, а саме: постанова нотаріуса про відмову у вчиненні певної дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення зазначених недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву відповідно до вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради про визнання права власності за заповітом залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута з додатками позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Пилипенко