Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2113/17

номер провадження 2/695/1240/17

30 серпня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

при секретарі - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коробівської сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача ОСОБА_2, який на день смерті був постійним жителем с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області. Після її смерті відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить будинок з господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку позивач прийняв шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Проте ОСОБА_3 не може оформити своє право на вказане спадкове майно, так як відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову садибу, і за цих підстав нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, представник позивача ОСОБА_4 направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її та позивача відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Представник відповідача - Коробівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву від 03.08.2017 року за вих. № 305, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає повністю.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 20.06.2012 року) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що виконкомом Коробівської сільської ради зроблено відповідний актовий запис № 6.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії НОМЕР_2 від 16.01.1971 року) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Коробівської сільської ради за вих. № 699 від 26.07.2017 року, згідно із записом у погосподарській книзі № 7, особовий рахунок № НОМЕР_3 за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, обліковується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1983 року побудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім).

Розглядаючи даний позов суд бере до уваги, що "Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР", затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Оскільки сам будинок був побудований в 1983 році, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім), хоча за життя він і не отримав відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори № 847/01-16 від 28.07.2017 року після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, заведена спадкова справа 28 листопада 2012 року за № 613/2012. Підставою для її заведення були подані: заява про прийняття спадщини від сина померлого: ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1, та заява про відмову від прийняття спадщини від дружини померлого: ОСОБА_5, що зареєстровані у АДРЕСА_1.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 липня 2017 року Золотоніською районною державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садибу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із заяви Коробівського сільського голови за вих. № 305 від 03.08.2017 року відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2, і так як оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10,

ст., ст. 11, 209, 212, 213 ЦПК України, - ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коробівської сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім), в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року його батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Середа Л.В.