Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1617/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.08.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді: Черненко В.В.

Суддів: Кіселика С.А., Єгорової С.М.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2013 року по справі за заявою прокурора Добровеличківського району в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Дружелюбівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області, заінтересована особа Добровеличківська районна державна адміністрація про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Добровеличківського району в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Дружелюбівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, що залишилась після смерті ОСОБА_3 та про передачу зазначеної спадщини у власність Дружелюбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області.

На обґрунтування заяви зазначив, що на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району мешкав ОСОБА_3, який помер 07.05.2000 року, що підтверджується копією актового запису про смерть від 10.05.2000 року.

ОСОБА_3 мав право на земельну частку (пай) площею 5,91 га, про що було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0058678.

Згідно листа відділу Держземагенства у Добровеличківському районі від 21.06.2013 року № 857/04/01-09, сертифікат на право на земельну частку (пай) , ОСОБА_3А отримав особисто, про що свідчить його підпис у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дружба».

Згідно довідки Дружелюбівської сільської ради від 10.06.2013 року, спадкоємці ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини до сільської ради не зверталися, заповіт на вказану земельну ділянку сільською радою не посвідчувався.

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру та Спадкового реєстру, наданих Добровеличківською державною нотаріальною конторою 01.07.2013 року, інформація у Спадкових реєстрах відносно ОСОБА_3 відсутня.

Заявник зазначив, що з часу смерті ОСОБА_3 минуло 13 років, проте до цього часу спадщина, а саме право на земельну частку (пай) не визнана відумерлою. Просив суд визнати спадщину, а саме право на земельну частку (пай) площею 5,91 га вартістю 108 686 грн. 57 коп., розташовану на території Дружелюбівської сільської ради, яка відкрилась 07.05.2000 року після смерті ОСОБА_3, відумерлою та передати її Дружелюбівській територіальній громаді Добровеличківського району Кіровоградської області.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2013 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам права.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_3, померлого 07.05.2000 року, ніхто із спадкоємців не звертався до сільської ради, заповіт на вказану земельну ділянку сільською радою не складався та не посвідчувався.

Проте висновку суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1277 ЦК України суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не встановив дійсні обставини по справі, зокрема чи немає у померлого спадкоємців, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини в порядку передбаченому ст. 549 ЦК Української РСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, а обмежився отриманими від Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області відомостями про те, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємці не зверталися для оформлення спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є братом ОСОБА_3, який помер 07.05.2000 року, актовий запис про смерть № 20 від 07.05.2000 року.

Згідно довідки від 30.01.2017 року №190 виданої Дружелюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_2 дійсно після смерті свого рідного брата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 07.05.2000 року, упродовж шести місяців почав фактично управляти та володіти належним йому спадковим майном, яке залишилось у будинку та на території його домогосподарства за адресою вул.Степова,4 с. Шевченка Добровеличківського району Кіровоградської області. (а.с. 43).

Дані обставини засвідчують, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті свого рідного брата ОСОБА_3, відповідно підстави для визнання спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 07.05.2000 року відсутні.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не встановив дійсні обставини по справі та ухвалив рішення, яке не ґрунтується на законі.

Зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду з підстав, передбачених п. п.2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, яке ухвалене за умов недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушення норм матеріального права із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявленої прокурором вимоги про визнання спадщини ОСОБА_3 відумерлою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви прокурора Добровеличківського району в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Дружелюбівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області, заінтересована особа Добровеличківська районна державна адміністрація про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: