НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 червня 2017 рокуСправа № 322/832/17

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши матеріали

заяви: ОСОБА_1

заінтересована особа: Гуляйпільське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про: встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

та перевіривши дотримання заявником вимог ст.ст. 119, 120, 258 ЦПК України,

встановив:

02.08.2017 до суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник просить:

- встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки виданої 23 серпня 1974 року на імя «Тупицина Андрея Андреевича».

Заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Статтею 258 ЦПК України визначено вимоги до заяви у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У заяві зазначено, що у 2017 році заявник звернувся до управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області з метою оформлення пенсії, проте йому було відмовлено з посиланням на те, що в трудовій книжці, виданій 23 серпня 1974 року, прізвище заявника записано на російській мові як «Тупицин», тоді як насправді прізвище заявника пишеться як «Тупіцин», що підтверджується паспортом серії СВ № 568730, виданим 02.08.2002 Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області.

В порушення вимог ч. 2 ст. 258 ЦПК України до заяви не додано доказів на підтвердження викладених у ній обставин щодо звернення заявника до управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області та отримання відмови у призначенні пенсії з вищезазначеної підстави.

При цьому, суд звертає увагу заявника на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З поданих заявником документів випливає, що відомості про власника трудової книжки серії, виданої 23 серпня 1974 року, зазначено російською мовою. Водночас, згідно з п. 4 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, в редакції що була чинною на момент видачі заявникові паспорта громадянина України, було передбачено виконання відомостей про власника та усіх записів, що вносяться до паспорта українською та російською мовами.

Як вбачається з доданих до заяви копій трудової книжки, виданої 23 серпня 1974 року, та паспорта громадянина України серії СВ № 568730, виданим 02.08.2002 Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, прізвище, імя, по батькові заявника та власника трудової книжки, з урахуванням засвідчених виправлень у трудовій книжці, розбіжностей не містять та російською мовою викладені як: «Тупицын Андрей Андреевич».

У звязку з цим, в заяві слід уточнити підстави, з яких управлінням Пенсійного фонду України заявникові було відмовлено у прийнятті його трудової книжки, оскільки порівняння викладення прізвища заявника російською мовою з викладенням прізвища заявника українською мовою є некоректним.

За правилом ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заява подана заявником без дотримання вимог ст. 258 ЦПК України, а відтак, виходячи з загальних правил цивільного судочинства, закріплених у ст. 121 ЦПК України, заяву слід залишити без руху.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 121, 208, 210, 235, 258, 293 ЦПК України, суддя

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви тривалістю пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунені шляхом подання до суду доказів звернення заявника до управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області та відмови управління Пенсійного фонду України в Новомиколаївському районі Запорізької області у призначенні пенсії заявникові з підстав невідповідності відомостей про заявника, зазначених у трудовій книжці, виданій 23 серпня 1974 року, відомостям, зазначеним у його паспорті громадянина України.

3. Розяснити заявнику, що у випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.С. Гасанбеков