Справа № 163/1715/17
Провадження № 2/163/323/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Голядинець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення, після смерті її баби ОСОБА_2, яка померла 23.08.2004 року, на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Сильне, вул.Лесі Українки, 1а, Любомльського району Волинської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що 23.04.2002 року помер її дід ОСОБА_3, який за життя уклав заповіт, яким заповів їй усе приналежне йому майно. До спадкового майна померлого ОСОБА_3 входив також житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Сильне, вул.Лесі Українки, 1а, Любомльського району Волинської області. Оскільки у встановленому порядку позивач спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла, тому право на спадкування перейшло до спадкоємців за законом, до кола якого входила лише дружина померлого ОСОБА_2, яка на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Не оформивши своїх спадкових прав, 23.08.2004 року ОСОБА_2 померла. Спадщина після її смерті відкрилась за законом, оскільки при житті заповіту вона не уклала. До спадкового майна ОСОБА_2 увійшло також майно, що вона успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 Через відсутність спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги за законом, право на спадкування перейшло до позивача за правом представлення, як дочки сина спадкодавця ОСОБА_4, який помер 27.08.1997 року. Спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла на підставі ст.1269 ЦК України, однак оформити спадкові права на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами немає можливості з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. За таких обставин, захист спадкових прав позивача можливий лише в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак в позовній заяві одночасно просила розглядати справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від відповідача Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення від 19.07.2017 року за вих.№272/01-20 про відсутність заперечень проти позову ОСОБА_1 та розгляд справи у відсутності представника сільської ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №110632, виданого Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 23.04.2002 року, встановлено, що ОСОБА_3 помер 23.04.2002 року в с.Сильне Любомльського району Волинської області (а.с.11).

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений Згоранською сільською радою Любомльського району 26.07.2001 року, згідно якого, належні йому сертифікати на право на земельну частку (пай) заповів своїй онуці ОСОБА_1 (а.с.9).

Оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 спадщину у встановленому ст.549 ЦК України порядку не прийняла, тому визначене у заповіті майно спадкується за законом.

Окрім права на земельну частку (пай), до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 також входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, 1935 року будівництва, який знаходиться в селі Сильне по вулиці Лесі Українки, 1а, Любомльського району Волинської області, що підтверджується витягом з погосподарської книги №9 за 2001-2005 р.р. Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області від 09.11.2016 року №2132 та довідкою цієї ж сільської ради від 20.01.2017 року за вих.№184 (а.с.6, 7).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_2, яка спадщину прийняла в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), що підтверджується довідкою Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області від 20.01.2017 року №184 (а.с.7).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 по справі не встановлено. Відтак єдиним його спадкоємцем була дружина ОСОБА_2

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 561 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Законом, чинним на час відкриття спадщини після ОСОБА_3, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. ЦК України (в редакції 1963 р.) не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №151682, виданого Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 23.08.2004 року, ОСОБА_2 померла 23.08.2004 року (а.с. 10).

В силу ст.ст.548, 561 ЦК України (в ред.1963 р.), до складу спадщини ОСОБА_2, зокрема, увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Сильне, вул.Лесі Українки, 1а, Любомльського району Волинської області.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Довідкою Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області від 20.01.2017 року та копією спадкової справи №9/2017 до майна померлої 23.08.2004 року ОСОБА_2 стверджено, що за життя остання заповіту не укладала, а спадкоємці за законом першої, другої, третьої та четвертої черги відсутні (а.с.57-65).

Разом з цим, копією матеріалів спадкової справи стверджено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її онука - позивач ОСОБА_1 в порядку ч.3 ст.1272 ЦК України, якій в судовому порядку визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с.58-59).

Ступінь родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 доводиться копією свідоцтва про народження серії ІV-УР №199426 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №340930, виданими Згоранською сільською радою 20.05.1962 року та 10.10.1982 року, відповідно, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 09.11.2016 року за №8, а також вищевказаною копією заповіту, що укладався чоловіком спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.9, 14, 15).

Син спадкодавця ОСОБА_2, а позивача батько, - ОСОБА_4 помер 26.08.1997 року, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №034366, виданого Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 26.08.1999 року (а.с.12).

За змістом ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Оскільки батько позивача ОСОБА_4 помер до смерті своїх батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, тому має місце спадкування за правом представлення в порядку ч.1 ст.1266 ЦК України.

Інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_2, у справі не встановлено, тому єдиним спадкоємцем після смерті останньої є позивач, яка й спадкує усе приналежне їй на день смерті майно.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5 від 06.04.2017 року за №71/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с.Сильне, вул.Л.Українки, 1а, Любомльського району Волинської області, після смерті ОСОБА_2, з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності цього майна останній, як спадкодавцю (а.с.5).

Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 19.07.2017 року за №92272577, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Сильне, вул.Лесі Українки, 1а, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.66).

З технічного паспорта від 20.04.2017 року встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця ОСОБА_3 та ознак самочинного будівництва не має (а.с.19-23).

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням позову суд вважає доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул.Лесі Українки, 1а, в с.Сильне Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за законом - за правом представлення, після смерті її баби ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.548, 561 ЦК України (в ред.1963 р.), ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1266, 1272, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення, після смерті ОСОБА_2, яка померла 23.08.2004 року, на нерухоме майно, яке знаходиться по вул.Лесі Українки, 1а, в селі Сильне Любомльського району Волинської області, і відповідно до технічного паспорта від 20.04.2017 року складається з: житлового будинку А-1 та колодязя к.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук