Справа № 367/2144/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/3793/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 58 14.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - Мережко М.В.,

Суддів - Данілова О.М., Сержанюка А.С.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2017 року 2017 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення доказів по справі за позовом ОСОБА_2 до Київського обласного державного ветеринарно - санітарного підприємства , третя особа ОСОБА_3 про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою .

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ,-

В с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року подав зазначений позов .

У травні 2017 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення доказів в порядку ст.ст. 133 -135 ЦПК України , в якій просив зобов»язати начальника ГУ ДФС у Київській області доручити відповідній Державній податковій інспекції провести позапланову перевірку господарської діяльності Київського обласного державного ветеринарно-санітарного підприємства для з»ясування чи здійснює підприємство діяльність ( зокрема в м. Ірпінь) та чи має воно заборгованість по сплаті податку на земельну ділянку площею 0,6773 га по АДРЕСА_1 ,

-зобов»язати начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області доручити проведення позапланової переірки дотримання Київським обласним державним ветеринарно-санітарним підприємством земельного законодавства з використання та охорони земель для з»ясування чи використовує підприємство земельну ділянку за цільовим призначенням .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів .

Не погоджуючись з ухвалою суду , ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права , направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі зазначав , що суд не взяв до уваги , що можливо застосування інших способів забезпечення позову , а відтак безпідставно відмовив у задоволенні клопотання .

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Відповідно до ст.ст.74,76,77 ЦПК України сторони були повідомлені про день та час розгляду справи за адресами , які були зазначені в матеріалах справи, заяв щодо зміни місяця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило, заяв про причини неявки в судове засідання від позивача ОСОБА_2 до апеляційного суду не надходило, а тому підстави ,вважати причини неявки позивача до суду поважними , відсутні.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК. Така заява розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, однак їх явка не є обов'язковою.

Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Відмова в забезпеченні доказів оскарженню не підлягає, а оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи (частина четверта статті 135 ЦПК). У разі оскарження цієї ухвали до суду апеляційної інстанції направляється не цивільна справа, а виділені відповідні матеріали справи (копія позовної заяви, заява про забезпечення доказів, оригінал оскарженої ухвали тощо); після розгляду апеляційним судом скарги ці матеріали повертаються до суду для залучення до матеріалів цивільної справи.

Крім передбачених частиною другою статті 133 ЦПК способів забезпечення (допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням) суд залежно від предмета позову може застосувати й інші способи (одержати пояснення сторони, які вона дає як свідок, заборонити дії, внаслідок яких знищуються докази, вилучити на час розгляду справи докази тощо).

Відповідно до ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи. Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу.

Як видно з матеріалів справи , ОСОБА_2 в позовній заяві зазначає, що йому створюють перешкоди у користуванні земельними ділянками , що перебувають у його власності , і знаходяться за адресами ; АДРЕСА_2, та АДРЕСА_3 , які на думку директора відповідача розташовані сааме на земельній ділянці підприємства ( АДРЕСА_1) .

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення доказів вірно виходив із того , що існує позасудовий порядок звернення до оганів фискальної та податкової служби , органів Держгеокадастру , однак доказів ,що подання потрібних позивачу доказів є неможливим або у нього є складнощі в поданні цих доказів , відповідно до ст.57-60 , 133 ЦПК України , ОСОБА_2 суду не надав .

Не надано таких доказів і до апеляційної скарги .

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312,313 - 315, 317,319 ЦПК України , колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31 травня 2017 року 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді