Справа № 495/4606/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

при секретарі Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Руськоіванівської сільської ради про визнання втраченим державного акту та прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Руськоіванівської сільської ради про визнання втраченим державного акту та прийняття спадщини, та уточнивши свої позовні вимоги 03.07.2017 року остаточно просить суд визнати втраченим державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 005419 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 на ім`я ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3 та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,16 гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, вказуючи, що 18.03.2009 року помер спадкодавець батько ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3.

Позивач зазначає, що його батько ОСОБА_3 фактично прийняв у спадщину вказану вище земельну ділянку після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 19.04.2003 року, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею, проте зареєструвати своє право власності за життя не встиг.

Позивач бажає прийняти спадщину після смерті батька, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

До смерті батька він фактично мешкав разом із ним, та бабусею, фактично прийнявши спадщину.

Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує та підтримує позов.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 19.04.2003 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 49109, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки, площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3.

Згідно довідки, виданої Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області №192 від 04.05.2017 року, на момент смерті ОСОБА_2, яка померла 19.04.2003 року, а/з № 16 від 19.04.2003 року разом з нею в житловому будинку №98 по вул.Генерала Селезньова в с.Руськоіванівка Білгород-Дністровського району Одеської області були зареєстровані особи: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, невістка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином, ОСОБА_3, як спадкоємець 1 черги за законом до майна померлої матері ОСОБА_2, яка померла 19.04.2003 року, фактично прийняв спадщину.

18.03.2009 року помер спадкодавець ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №491098, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3.

Позивач є рідним сином померлого 18.03.2009 року ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки, виданої Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області №197 від 04.05.2017 року, на момент смерті ОСОБА_3, який помер 18.03.2009 року, а/з №9 від 23.03.2009 року разом з ним в житловому будинку №98 по вул.Генерала Селезньова в с.Руськоіванівка були зареєстровані особи: син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Земельна ділянка, площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3, належала померлій ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 005419 виданого 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені. /

Позивач надав до газети «Слово Придністровя» обяву про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 005419 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адімінстрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 - втрачений.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем до майна померлого за законом, який звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, та не відмовився від неї, тобто юридично прийняв спадщину, а також враховуючи те, що позивач на день смерті проживав разом із спадкодавцем в с.Руськоіванівка, тобто фактично також прийняв спадщину, та враховуючи, що державний акт серії ІІІ-ОД № 005419 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 дійсно був втрачений, про що свідчить надання позивачем об`яви в газеті «Слово Придністровя, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Руськоіванівської сільської ради про визнання втраченим державного акту та прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 005419 виданий 06.03.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 22.11.2002 року №973/2002 на ім`я ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3 - втраченим.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,16 гектарів в межах згідно з планом, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Руськоіванівської сільської ради, масив 1, ділянка 3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 18.03.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: