Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2017 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі: секретаря Білик Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та припинення іпотеки, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 про визнання недійсним іпотечного договору та припинення іпотеки. У позовній заяві позивач зазначив, що він є власником майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 м.кв., що розташований за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області, на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 10.12.2010. Позивач як фізична особа-підприємець уклав кредитний договір №К-2004198 з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»). Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» надав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 145000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00% на рік, з кінцевим терміном повернення до 15.07.2015. 10.12.2010 з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору №К-2004198 від 10.12.2010, між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3, який зареєстровано у реєстрі за №2209, та накладено іпотечну заборону №2210. Відповідно до предмету зазначеного вище договору, позивач передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв в іпотеку у порядку і на умовах, визначених Іпотечним договором, нерухоме майно, а саме: майновий комплекс комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 м.кв, що розташований за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 10.07.2012 з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за вказаним вище кредитним договором: 137883,78 грн заборгованості за кредитом, 11975,43 грн заборгованості за відсотками за кредитом, 1781,85 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 362,51 грн пені за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом, 3039,07 грн витрат на сплату судового збору. Відповідно до вказаного вище рішення, яке набрало законної сили 27.07.2012, Господарським судом Вінницької області видано наказ про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк». 20.08.2012 за заявою ПАТ «Дельта Банк» державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №33925818. На виконання наказу Господарського суду Вінницької області та за умовами виконавчого провадження ФОП ОСОБА_1 сплатив на рахунок ПАТ «Дельта Банк» суму у розмірі 154992,64 грн. 07.04.2015 на підставі даних квитанцій головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту. 05.03.2015 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 27.05.2015 позивач звертався з заявою до ПАТ «Дельта Банк» про зняття заборони на відчуження майнового комплексу комбікормового заводу, яке належить позивачу, у звязку з виконанням зобовязання, передбаченого Кредитним договором №К-2004198 від 10.12.2010. 22.06.2015 від ПАТ «Дельта Банк» надійшов лист, у якому позивачеві було повідомлено про складність питання та велику кількість робочих матеріалів, тому питання про зняття заборони на відчуження майнового комплексу комбікормового заводу потребує більше часу для розгляду та поглибленого аналізу, і перебуває на відпрацюванні у відповідних службах банку, вказано, що про остаточне рішення позивачу буде повідомлено найближчим часом. Вжиті позивачем заходи щодо зняття іпотечної заборони з майна результатів не дали і він не має можливості розпоряджатися своєю власністю, чим грубо порушуються його права. 02.10.2015 Національним ОСОБА_6 України була прийнята Постанова №664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - ФГВФО) прийнято рішення №181 від 02.10.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з вказаним вище рішенням ФГВФО розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 уповноважену особу ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, ч. 1, ч. 2 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - ОСОБА_2. Незважаючи на те, що ПАТ «Дельта Банк» проходить процедуру ліквідації, іпотека відповідно до іпотечного договору від 10.12.2010 продовжує діяти, до тих пір, поки банк офіційним листом не підтвердить припинення основного зобовязання. Позивач вважає, що ним були виконані належним чином зобовязання за рішенням суду, банк ігнорує вимоги щодо офіційного припинення іпотеки. Позивачу відомо, що зобовязання за кредитним договором знаходяться у відповідача, але жодних вимог до нього банк не заявляє. Тому позивач просить визнати недійсним договір, припинити іпотеку та стягнути судові витрати у справі.

20.04.2017 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну і уточнення позовних вимог, у якій він просив визнати недійсним іпотечний договір від 10.12.2010, укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк»; припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 м.кв., що розташований за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області, за іпотечним договором від 10.12.2010, що укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк», який посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 і зареєстрований у реєстрі за №2209; припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 м.кв., що розташований за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області, за іпотечним договором від 17.07.2008, що укладений між ним та ТОВ «Український промисловий банк», який посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 і зареєстрований у реєстрі за №2437.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №35 від 25.11.2016 (а.с. 56), позовні вимоги у частині припинення правовідносин за кредитним договором №К-2004198 від 10.12.2010 просив залишити без розгляду.

У іншій частині позов підтримав, просив його задовольнити. Додатково повідомив, що предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. З документів, наданих нотаріусом, не вбачається згоди ТОВ «Український промисловий банк» на укладення наступної іпотеки із ПАТ «Дельта-Банк», а правочин про відступлення прав за іпотечним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» не був зареєстрований у державному реєстрі. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Таким чином, представник позивача вважає, що викладені вище норми закону та фактичні обставини справи, що підтверджуються документально, свідчать про те, що іпотечний договір від 10.12.2010 з ПАТ «Дельта-Банк» є недійсним в силу грубого порушення норм матеріального права, просив позовні вимоги задовольнити.

На запитання представника відповідача ОСОБА_8 представник позивача ОСОБА_7 суду повідомив, що друга іпотека порушує право позивача, оскільки укладена з порушенням закону.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності, проти позову заперечував. Пояснив, що не було надано обґрунтування порушення прав ОСОБА_1 Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13.09.2016 у позові ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3, Відділу державної реєстрації Барської районної державної адміністрації про припинення кредитного договору у звязку із сплатою боргу, припинення іпотечного договору та зобовязання вчинити певну дію відмовлено повністю. Представник відповідача вважає, що друга іпотека порушує право лише наступного іпотекодержателя, а не права іпотекодавця, тобто позивача. Крім того, зазначив, що згоду на другу іпотеку надав ПАТ «Дельта Банк», а відповідно до законодавства відсутність державної реєстрації переходу прав іпотекодержателя не повязується з припиненням договору.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.12.2010 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 уклав з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір №К-2004198. За умовами даного кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» надав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 145000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00% на рік з кінцевим терміном повернення до 15.07.2015 (а.с. 5-7).

10.12.2010 з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з Кредитного договору №К-2004198 від 10.12.2010, між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Іпотечний договір. Згідно предмету якого ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених Іпотечним договором, нерухоме майно, а саме: майновий комплекс комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 м.кв., що розташований за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області (а.с. 8-11).

Відповідно до даних копії повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця №8.3-17/152 від 05.03.2015 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 17- зворот)

27.05.2015 позивач звертався з заявою до ПАТ «Дельта Банк» про зняття заборони на відчуження майнового комплексу комбікормового заводу, за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області, яке належить позивачу, у звязку з виконанням взятого на себе зобовязання, передбаченого Кредитним договором №К-2004198 від 10.12.2010.

Відповідно до даних копії договору купівлі-продажу від 16.07.2008 ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_1 купив майновий комплекс комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 м. кв., що розташований за адресою: вул. Кармелюка, 46а, с. Заможне Барського району Вінницької області (а.с. 24).

Відповідно до даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 17.07.2008 щодо майнового комплексу, що розташований за адресою: Вінницька область, Барський район, с. Заможне, вул. Кармелюка, буд. 46 «а», зареєстровано іпотеку, іпотекодержатель ТОВ «Український промисловий банк», а також 10.12.2010 зареєстровано іпотеку щодо вказаного вище майнового комплексу, іпотекодержатель ТОВ «Дельта Банк» (а.с. 25-27).

Відповідно до даних копії кредитного договору №11/КМБ-08 від 17.07.2008 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 уклав кредитний договір №К-2004198 з ТОВ «Український промисловий банк» (а.с. 88-91)

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, сторони уклали іпотечний договір №11/ІкМБ-08 від 17.07.2008, відповідно до умов якого позивач передав у іпотеку ТОВ «Український промисловий банк» майновий комплекс комбікормового заводу, що знаходиться за вказаною вище адресою (а.с. 92-94).

Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_6, останній став кредитором у зобовязанні, що виникло на підставі кредитного договору між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем, а також отримав права за іпотечним договором та договором поруки (а.с. 95-100).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов'язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов'язання вважаються припиненими.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 572 ЦК України та ч. 1 ст. 575 іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання, закінчення строку дії іпотечного договору або у разі визнання іпотечного договору недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до п. 5.1 глави 15 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме іпотечний договір від 10.12.2010 слід визнати недійсним, оскільки він був укладений з порушенням чинного законодавства, зокрема, відсутня згода попереднього іпотекодержателя на укладення наступної іпотеки, а також переуступлення прав за даними зобовязаннями відбулося без відповідної державної реєстрації. Відтак, слід припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, що була встановлена на підставі вказаного вище договору. Крім того, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про припинення іпотеки на підставі договору від 17.07.2008 підлягає задоволенню, оскільки дана іпотека була встановлена з метою забезпечення зобовязання, право вимоги за яким кредитор (іпотекодержатель) ТОВ «Український промисловий банк» передав на користь ОСОБА_6, крім того, ТОВ «Український промисловий банк» ліквідовано, та у позивача перед ним нема жодних зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судові витрати позивача складаються з судового збору у розмірі 1831,20 грн (а.с. 1, 85), оскільки позивач звернувся до суду з трьома вимогами немайнового характеру.

Разом з тим, оскільки за заявою представника позивача вимогу позивача про припинення правовідносин за кредитним договором залишено без розгляду, то судовий збір у розмірі 551,20 грн не підлягає відшкодуванню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1280 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним іпотечний договір від 10.12.2010, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №2209.

Припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 кв.м., що розташований по вул. Кармелюка, 46 «а» у с. Заможне Барського району Вінницької області, за іпотечним договором від 10.12.2010, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 (зареєстрований у реєстрі за №2209).

Припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 кв.м., що розташований по вул. Кармелюка, 46 «а» у с. Заможне Барського району Вінницької області, за іпотечним договором від 17.07.2008, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 (зареєстрований в реєстрі за №2437).

Стягнути з АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1280 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2017.