Справа № 381/4184/16-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/3119/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 31 25.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця», третя особа: Фастівська дистанція електропостачання про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що внаслідок скоєння ДТП з вини ОСОБА_4, який працював водієм у Фастівській дистанції електропостачання, йому були завдані тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Фастівського міського суду Київської області від 22.08.1986 року ОСОБА_4 було засуджено за ст. 215 КК України. Рішенням МСЄК від 20.01.1997 року позивач визнаний інвалідом 2 групи довічно. На час отримання травми він працював у Фастівському Моторвагонному депо помічником машиніста. У звязку з втратою працездатності, відповідач згідно судових рішень проводив йому доплату до середнього заробітку, на підставі останнього рішення Фастівського міськрайонного суду від 17.05.2010 року він одержував від відповідача по 2648 грн. 70 коп. На даний час середня заробітна плата помічника машиніста збільшилася та згідно довідки Фастівського Моторвагонного депо становить 5333 грн. 09 коп., тому він звертався до адміністрації ПАТ «Українська залізниця» із заявою про збільшення виплат та проведення перерахунку відшкодування, проте йому було відмовлено. Таким чином, виходячи з підвищення зарплати, просив стягувати на його користь з відповідача щомісячно 4799 грн. 78 коп. відшкодування шкоди в звязку з ушкодженням здоровя.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивачу рішення суду вперше в 1997 році було визначено розмір відшкодування виходячи з середньої зарплати, а не з мінімальної зарплати, томцу підстав для збільшення немає, а щодо індексації він не звертався.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що судом необґрунтовано не застосована норма ч.2 ст.1208 ЦК України про збільшення розміру відшкодування у звязку із збільшенням за 7 років мінімальної зарплати майже в 4 рази, тому просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Проте погодитись із такими висновками суду першої інстанції не можна, так як вони не узгоджуються із вимогами закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22.05.1986 року, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, у звязку з чим 20.01.1997 року йому встановлено ІІ групу інвалідності довічно, що підтверджується довідкою МСЕК серії КИО-І №018570 від 20.01.1997р. Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія відокремленого підрозділу Державного територіально-галузевого обєднання „Південно-Західна залізниця Фастівська дистанція електропостачання ОСОБА_2, якого вироком Фастівського міського суду від 22.08.1986 року було засуджено за ст.215 КК України (в редакції 1960 року). Рішенням Фастівського міського суду від 08.07.1997р. було встановлено 10% вини позивача у даній дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки позивач на час отримання травми працював помічником машиніста у галузевій службі приміських пасажирських перевезень ДТГО „Південно-Західна залізниця Моторвагонному депо Фастів-1, то відокремлений підрозділ Державного територіально-галузевого обєднання „Південно-Західна залізниця Фастівська дистанція електропостачання, згідно судових рішень від 08.07.1997р. та від 05.09.2007р., щомісячно проводив йому доплату до середнього заробітку у звязку із втратою працездатності.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2010 року відшкодування було збільшено та стягнуто на користь позивача щомісячно по 2648,70 грн. починаючи з 30 березня 2010 року.

ПАТ «Укрзалізниця» являючись правонаступником Державного територіально - галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» продовжує виконувати рішення суду та виплачувати позивачу щомісячно по 2648,70 грн.

За таких обставин, попередніми рішеннями судів позивачу вже був визначений розмір відшкодування, який підлягає стягненню, а предметом позову у даній справі є збільшення розміру відшкодування з підстави, визначеної ч.2 ст.1208 ЦК України.

Таким чином, вирішуючи справу, суд, в порушення вимог ст.ст. 213 і 214 ЦПК України, невірно визначився з характером спірних правовідносин та не застосовано закон, який підлягав застосуванню та фактично не вирішив спір.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Тому рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позов слід задовольнити.

Визначаючи розмір відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я колегія суддів враховує розміри мінімальної заробітної плати, які були визначені Законами України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", "Про державний бюджет України на 2017 рік".

Відповідно до вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" розмір мінімальної заробітної плати на час ухвалення останнього рішення від 17 травня 2010 року складав 884 грн.

З часу ухвалення вказаного рішення розмір мінімальної заробітної плати неодноразово підвищувався і відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01 січня 2017 року складає 3200 грн.

Таким чином, з врахуванням вимог ч.2 ст.1208 ЦК України розмір відшкодування шкоди підлягає відповідному збільшенню: 3200 грн./884 грн. = 3,62 (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата).

Отже стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди, завданої йому ушкодженням здоров'я підлягає по 4799 грн. 78 коп. щомісячно, як просить в позові позивач, оскільки колегія суддів не може вийти за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору, то судовий збір в розмірі 1344 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, завданої йому ушкодженням здоров'я, 4799 грн. 78 коп. щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року до зміни його матеріального становища.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» на користь держави 1344 грн. судових витрат по справі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді