АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Цокол Л.І.
№22-ц/796/9625/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Іванченка М.М.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, в розмірі 419 679 грн. 75 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року - відкрито провадження в справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, посилаючись на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням правил підсудності.

Вказує, що починаючи з 2012 року та по теперішній час вона та відповідач проживають на території Федеративної Республіки Німеччина, мають кожен окремо посвідку на тимчасове проживання у цій країні та зареєстроване місце проживання, а саме: позивач за адресою: 14193, АДРЕСА_1, а вона за адресою: 07747, АДРЕСА_2, сторони лише періодично відвідують Україну, підсудність цієї цивільної справи повинна бути визначена з дотриманням процесуальної процедури, в порядку ст. 111 ЦПК України, і тільки після цього може бути призначена до розгляду відповідним судом.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що даний спір підсудний цьому суду.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З матеріалів справи убачається, що предметом позову є стягнення додаткових витрат на дитину, тобто позов, який пред'являється у порядку, визначеному ст. 109 ЦПК України.

Заперечуючи щодо дотримання правил підсудності при відкритті провадження у справі, апелянт вказує на непідсудність справи Печерському районному суду м. Києва, оскільки місце проживання сторін по справі знаходиться у Федеративній Республіці Німеччина, а тому підсудність даного позову має визначатися за правилами ст. 111 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 122 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

Так, в силу вимог процесуального законодавства, суд надсилав запит відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в місті Києві, згідно якого встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.74).

Крім того, згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої на запит суду Відділом з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Печерської РДА, ОСОБА_1 є зареєстрованою за вказаною вище адресою. (а.с.53)

Твердження апелянта про те, що позивач по справі проживає у Федеративній Республіці Німеччина не підтверджені жодним доказом.

Отже, суд, дотримуючись процесуального порядку на підставі отриманої інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача при вирішенні питання про відкриття провадження у справі вірно встановив, що спір між сторонами підсудний саме цьому суду.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року в справі залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді