Провадження № 22-ц/779/1328/2017
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Василишин
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Максюта І.О., Мелінишин Г.П.

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», третя особа ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТзДВ «Західбуделеватор», Торгово-промислового підприємства «Карпати» про визнання зобовязання за договором поруки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТзДВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати» про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТзДВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати», про визнання зобовязання за договором поруки припиненим; за зустрічним позовом ТзДВ «Західбуделеватор» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи: ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_1, ПП «Нивала», ТПП «Карпати», про визнання зобовязання за договором поруки припиненим; за зустрічним позовом ПП «Нивала» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи: ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_1, ТзОВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати», про визнання зобовязання за договором поруки припиненим.

Позивач ПАТ «Дельта Банк» зіслався на те, що за умовами кредитного договору від 22 грудня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618» (далі - ТОВ «СПМК №618»), останнє отримало кредит у розмірі 140 000 швейцарських франків, у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 250 000 швейцарських франків, для купівлі обладнання зі сплатою 8,49% річних, а понад встановлений строк 16,98 %, річних з кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2013 року.

Виконання умов забезпечено договорами поруки від 22 грудня 2006 року та від 30 січня 2007 року, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та приватним підприємством «Нивала», ТзДВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати» та ОСОБА_1 із кожними окремо, за умовами яких відповідальність поручителів і боржника є солідарною, порука діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. 2 листопада 2012 року на адресу відповідачів були направлені вимоги/претензії, які залишені без задоволення.

Станом на 18 липня 2013 року заборгованість ТОВ «СПМК №618» за кредитним договором становить 1 812 492,87 грн, які позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

21.10.2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 3 330 284,79 грн. (том-1, а.с.218-223).

У лютому 2014 року ОСОБА_1, ТОВ «Західбуделеватор» та ПП «Нивала» звернулися з зустрічними позовами, посилаючись на те, що вони виступають поручителями ТОВ «СПМК №618» за кредитним договором від 22 грудня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «СПМК №618», за умовами якого останнє отримало кредит у розмірі 140 000 швейцарських франків, у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 250 000 швейцарських франків, для купівлі обладнання зі сплатою 8,49% річних, а понад встановлений строк 16,98 %, річних з кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2013 року. Договорами поруки встановлено, що його дія розпочинається з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язання за кредитним договором.

Вважали, що банк пропустив установлений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк звернення з позовом до поручителя, оскільки 1 листопада 2012 року на адреси поручителів було надіслано вимоги/претензії про усунення порушень за кредитним договором, а позов про стягнення заборгованості з поручителів пред'явлено лише 17 вересня 2013 року.

Враховуючи наведене, просили визнати припиненими зобов'язання за договорами поруки.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2015 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та ПП «Нивала» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та ТзДВ «Західбуделеватор» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» та торговельно-промислове підприємство «Карпати» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Зустрічні позови ОСОБА_1, ТзДВ «Західбуделеватор» та ПП «Нивала» залишені без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ТзДВ «Західбуделеватор», ПП «Нивала», ТПП «Карпати» про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині зустрічного позову ТОВ «Західбуделеватор» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_1, ПП «Нивала»,ТПП «Карпати», про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим; в частині зустрічного позову ПП «Нивала» до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», треті особи: ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ОСОБА_1, ТОВ «Західбуделеватор», ТПП «Карпати», про визнання зобов'язання за договором поруки припиненим, скасовано, провадження у справі за даними позовними заявами закрито. Роз'яснено, що розгляд даних позовних вимог віднесено до юрисдикції господарських судів.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненими зобов'язання за договором поруки від 22 грудня 2006 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона № 618» умов кредитного договору від 22 грудня 2006 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.06.2017 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року скасувано,справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року залишено без змін.

У звязку з наведеним, предметом даного апеляційного перегляду є спір в частині позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», третя особа ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТзДВ «Західбуделеватор», Торгово-промислового підприємства «Карпати» про визнання зобовязання за договором поруки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що з висновками суду першої інстанції погодитись не може виходячи з наступного.

Належним та допустимим доказом надання кредитних коштів в іноземній валюті може бути виключно платіжне доручення, а не акт перевірки заставного майна. Відповідачем за первісним позовом було представлено рух коштів по рахунку, який зазначено у кредитному договорі, як такий на який перераховуються кредитні кошти від ПАТ «Укрсиббанк». По руху коштів не відображено поступлення валюти. Тому позивачем не доведено факту надання кредитних коштів. Також судом першої інстанції зазначено що вимога позивача до поручителя була подана 01.11.2012 року, однак, ця вимога не змінювала визначеного договорами строку остаточної виплати кредиту не пізніше 20.12.2013 року, не встановлювала кредитором новий строк для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права. Порядок зміни строків врегульовано розділом 11 кредитного договору. Згідно вказаного розділу термін повернення усього кредиту вважається таким, що настав з моменту надання вимоги. В будь-якому випадку новий строк повернення кредиту не може становити 14 календарних днів з дати відправлення такої вимоги. Суд не надав належної оцінки вимогам вказаного пункту договору. Також станом на момент надання вимоги згідно графіку погашення кредиту наданого позивачем строк виконання платежів в період з 1.11.2012 року по термін закінчення кредитного договору 33 тис. франків. Вказана вимога є достроковою.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити та задоволити зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Укрсиббанк», третя особа ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», ПП «Нивала», ТзДВ «Західбуделеватор», Торгово-промислового підприємства «Карпати» про визнання зобовязання за договором поруки припиненим.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задоволити.

Представник банку скаргу заперечив. Просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що 22.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «СПМК №618», в особі генерального директора ОСОБА_1, було укладено кредитний договір №0, за умовами якого останнє отримало кредит у розмірі 140 000 швейцарських франків, у подальшому кредитний ліміт було збільшено до 250 000 швейцарських франків, для купівлі обладнання зі сплатою 8,49% річних, а понад встановлений строк 16,98 %, річних з кінцевим терміном повернення до 20.12.2013 року (том-1, а.с.10-17).

В порядку забезпечення виконання зобовязань 22.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №0/1-П (том-1, а.с.18-21) за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання умов ТОВ «СПМК №618» усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 22.12.2006 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п.1.1).

Відповідно до п.1.3 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма забовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.1.4).

Згідно п.2.2 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право пред»явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припиненя всіх зобовязань боржника за основним договором (п.3.1).

Додатковою угодою №1 до договору поруки від 30.01.2007 року з поручителем погоджено суму основного договору 250 000 швейцарських франків, термін виконання основного зобов'язання до 20.12.2013 року (том-1, а.с.20-21).

Додатковою угодою №2 до договору поруки від 08.07.2010 року сторони погодили процентну ставку за основним договором 8,99% (том-1, а.с.22).

8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до умов договору та додатку №1 до нього заборгованістьТОВ «СПМК №618» перед кредитором станом на 16 грудня 2011 року становила 1 389 121,81 грн (том-1, а.с.68-74).

1 листопада 2012 року ПАТ «Дельта Банк» на адресу поручителя ОСОБА_1 направило вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором, розмір якої становив 1 610 162,89 грн. (том-1, а.с.39-43). Проте вимога банку залишилась без задоволення.

06.09.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до поручителя ОСОБА_1, та уточнивши позовні вимоги, представив суду розрахунок, згідно якого вказувалося, що станом на 21.10.2014 року розмір заборгованості позичальника ТОВ «СПМК №618» становить 3 330 284,79 грн., з яких: 1 973 535,06 грн. - тіло кредиту; 170 345,68 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 1 100 031,89 грн. розмір нарахованих відсотків за кредитом; 86 372,16 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, (том-1, а.с.222-223).

Задовольняючи позовні вимоги банку в частині стягнення з поручителя ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0 від 22.12.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона №618», суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.553,554 ЦК України щодо відповідальності поручителя перед кредитором за порушення боржником своїх зобовязань.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про припиненя договору поруки, суд першої інстанції зіслався на те, що вимога позивача до поручителя була подана 01.11.2012 року (не заборонена на пред'явлення та нагадування в будь-який період кредитних зобовязань про наявну заборгованість). Однак, ця вимога не змінювала визначеного договорами строку остаточної виплати кредиту не пізніше 20.12.2013 року, не встановлювала кредитором новий строк для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України. Позов подано 06.09.2013 року. Тому, суд прийшов до висновку про відсутність підстав припинення поруки на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ст.ст. 526,1049,1050,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку.

Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як встановлено матеріалами справи, позичальник ТОВ «СПМК №618» та поручитель ОСОБА_1 є солідарними боржниками відповідно до п.1.4 договору поруки від 22.12.2012 №0/1-П.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

В спірному випадку, строк дії договору поруки не встановлений в розумінні ст. 251 ЦК України, тому при вирішенні питання припинення договору поруки застосуванню підлягають норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки.

Як зазначив Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 14.06.2017 року, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Наведені вище висновки викладені у постановах № 6-616цс15 від 6 липня 2015 року, №6-701цс15 від 24 червня 2015 року та №6-1599цс15 від 16 лютого 2016 року, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими всіх судів України.

Як вбачається зі змісту кредитного договору від 22 грудня 2006 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «СПМК №618», кінцевим терміном повернення коштів є 20 грудня 2013 року.

Згідно п.11.1 кредитного договору, термін повернення кредиту вважається таким, що що настав, а кредит обов»язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку, позичальник зобов»язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений банком заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення Банком вказаної вимоги позичальнику.

Відповідно до п.2.2 договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (том-1, а.с.18).

01.11.2012 року ОСОБА_2 направлено вимогу про необхідність сплатити заборгованість, яка утворилася в розмірі 1 610 16289 грн., що включала в себе : (том-1, а.с.43-45) 143482 франки 03 сантими - 1235945,17 грн. тіла кредиту, пені 4803,93ш.ф. 41380,77 грн., 2154,23 ш.ф.-18556,40 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

За змістом позову, зазначена сума станом на 18.07.2013 року включала в себе : 1220830,34грн. в еквіваленті на швейцарські франки - 143482 франки 03 сантими, пені - 64738,91 грн.,(7608 ш.ф.65сантимів), відсотки за кредитом - 495197,96грн.(58199ш.ф. 74 сантимів, пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 31725,65 грн. (3728 ш.ф.66 сантимів).

Як встановлено в ході апеляційного розгляду та вбачається з розрахунку банку представленого на вимогу апеляційного суду, до сплати поручителю зазначеною вимогою було пред»явлено суму, що включала всю суму неповернутого кредиту, як прострочену так і ту, строк сплати по якій не наступив. Дану обставину підтвердив в засіданні представник банку.

За змістом вимоги банк вказує на необхідність сплати такої суми в певний строк та наслідки несплати.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що спірна вимога є вимогою про дострокове погашення кредиту зі зміною строку виконання основного зобов»язання.

Проте з позовом банк звернувся тільки у 06.09.2013 року, тобто з пропуском 6-місячного строку визначеного ч.4 ст.559 ЦКУ, що відповідно є підставою для припинення поруки.

Із врахуванням наведених обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн., та задоволення зустрічного позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 грудня 2006 року в сумі 3 330 284,79 грн. відмовити.

Зустрічний позов задоволити, визнати припиненими зобов»язання за договором поруки № 00/1_П від 22.12.2006 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання ТзОВ « СПМК-№ 618 « умов кредитним договором від 22 грудня 2006 року .

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 757,02 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

ОСОБА_3