АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар Чебуришкіна Н.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрінком» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрінком» про захист прав споживача та повернення банківського вкладу (депозиту),

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 лютого 2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк» (далі ПАТ «Укрінбанк») було укладено депозитний договір на суму 37 160 доларів США 66 центів, строк дії вкладу 3 місяці, з 18 лютого 2015 по 20 серпня 2015 року включно, з процентною ставкою 10,5 % річних.

На виконання договору він передав в управління банку грошові кошти у розмірі 37 160 доларів США 66 центів.

Вказував, що 18 серпня 2015 року звернувся з письмовою заявою на імя директора Чернівецької філії ПАТ «Укрінбанк», у якій просив по закінченню строку дії депозитного договору № 10-2327957 від 18 лютого 2015 року повернути йому суму вкладу в розмірі 37 160 доларів США 66 центів разом із нарахованими процентами, згідно умов договору.Проте, ПАТ «Укрінбанк» вклад так і не повернув, відсотки за користування коштами не нараховує та не сплачує.

На підставі вищевикладеного, просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» (93404, Луганська область, м.

Справа № 725/5254/16-ц Провадження №22-ц/794/568/17 Категорія 57

Головуючий у 1-й інстанції Скуляк І.А. Доповідач Кулянда М.І.

Сєверодонецьк, вул. Сметаніна, буд 3-А, ) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, заборгованість за строковим договором банківського вкладу №10-2327957 від 18 лютого 2015 року у розмірі 37 160 доларів США 66 центів; несплачених відсотків за депозитом у розмірі 1966 доларів США 96 центів; проценти за користування депозитом у розмірі 5053 доларів США 80 центів та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1445 доларів США 78 центів, а також витрати на правову допомогу в розмірі 9 942 гривень.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укрінком» (93404, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Сметаніна, буд 3-А, ) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, заборгованість за строковим договором банківського вкладу №10-2327957 від 18 лютого 2015 року у розмірі 37 160 доларів США 66 центів, несплачених відсотків за депозитом у розмір 1966 доларів США 96 центів; проценти за користування депозитом у розмірі 5053 доларів США 80 центів та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1445 доларів США 78 центів.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ПАТ «Укрінком» подало апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов частково, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача 31 107 доларів США 75 центів (782 857 гривнів 70 коп.).

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем і банком існували договірні правовідносини, в установлений договором строк вклад позивачу повернуто не було, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за строковим договором банківського вкладу у розмірі 37 160 доларів США 66 центів, несплачених відсотків за депозитом у розмірі 1966 доларів США 96 центів; проценти за користування депозитом у розмірі 5053 доларів США 80 центів та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1445 доларів США 78 центів.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

За положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року між ПАТ «Український інноваційний банк» та ОСОБА_4 про розміщення банківського вкладу № 10-2327957 було відкрито вкладний (депозитний) рахунок «Привіт весні» з наступними умовами: грошові кошти в сумі 37 160 доларів США 66 центів розміщувались ОСОБА_4 на строк з 18 лютого 2015 року по 20 серпня 2015 року з нарахуванням процентів за користування коштами щомісячно, виходячи з процентної ставки 10,5% (десять цілих пять десятих) річних (а.с.11).

На виконання договору ОСОБА_4 передав в управління банку грошові кошти у розмірі 37 160 доларів США 66 центів, що підтверджується копією меморіального ордеру №1967543 від 18 лютого 2015року (а.с.12).

18 серпня 2015 року вкладник звернувся з письмовою заявою до банку, у якій просив по закінченню строку дії депозитного договору № 10-2327957 від 18 лютого 2015 року повернути йому суму вкладу в розмірі 37 160 доларів США 66 центів разом із нарахованими процентами, згідно умов договору (а.с.13).

Однак, як встановлено судом ПАТ «Укрінком» позивачу вклад так і не повернуто, відсотки за користування коштами не нараховано та не сплачено.

Отже, аналіз правових норм та умов договору дає підстави для висновку про те, що відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання банку в розмірі та на умовах, визначених договором банківського вкладу (депозиту), припинилися у строк, установлений договором.

Однак, закінчення строку дії договору в разі невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02 березня 2016 року№ 6-2861цс15, яка відповідно до норм ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, задовольнивши позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача вкладу в сумі 37 160 доларів США 66 центів та нараховані проценти, за період з 18 лютого 2015 року по 20 серпня 2015 року, за ставкою 10,5 % річних, в сумі 1 966 доларів США 96 центів.

Однак, суд першої інстанції не врахував, що договір банківського вкладу не містить визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобовязань за цим договором після закінчення терміну його дії, а тому неправильно стягнув з банку на користь позивача проценти, за період з 21 серпня 2015 року по 11 листопада 2016 року, за ставкою 10, 5 % річних.

Як вбачається з рішення Комітету управління активами та пасивами ПАТ «Укрінбанк» від 14 травня 2014 року встановлено нарахування (стягнення) процентів за користування грошовим вкладом після закінчення строку дії договору в розмірі 0,50% річних.

Отже, суд повинен був стягнути з відповідача на користь позивача проценти по банківському вкладу за прострочений строк, починаючи з 21 серпня 2015 року по день звернення до суду, 11 листопада 2016 року, за ставкою 0,50% річних.

Також судом при ухваленні рішення не враховано, що відповідно до рішення виконавчої дирекції ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року, ухваленого на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року № 934 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укрінбанк», строком на три місяці, з 25 грудня 2015 року. Вказана постанова була опублікована в Офіційному віснику України 05 лютого 2016 року України та набрала чинності, з дня наступного, за днем її офіційного опублікування, тобто 06 лютого 2016 року.

Статтею 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

16 березня 2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва було винесено постанову, якою визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України №934 від 24 грудня 2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних та зобовязано Національний банк України надати термін для відновлення платоспроможності ПАТ «Укрінбанк» (а.с.14-21).

14 квітня 2016 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду вказану постанову залишено без змін (а.с.22-29) і вона набрала законної сили.

При цьому, слід врахувати, що період часу з 21 серпня 2015 року до 11 листопада 2016 року становить 449 днів, за який слід нараховувати відсотки за ставкою 0, 50 % річних.

Однак, як зазначено вище, з 06 лютого 2016 року по 14 квітня 2016 року в ПАТ «Укрінбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію і відповідно під час її дії не здійснюються задоволення вимог вкладників. Таким чином, нарахування відсотків за ставкою 0, 50 % річних слід нараховувати без врахування періоду з 06 лютого 2016 року по 14 квітня 2016 року. Загальна кількість днів прострочення, за які слід нараховувати 0,50 % річних, становить 398 днів.

місяці 2105-2016Сума на яку нараховуються відсоткиКількість днівСума нарахованих процентів
серпень 201539126,96110,58
вересень 201539126,96301,60
жовтень 201539126,96311,66
листопад 201639126,96301,60
грудень 201539126,96311,66
січень 201639126,96311,66
лютий 201639126,96241,28
березень 2016---
квітень 201639126,96150,80
травень 201639126,96311,66
червень 201639126,96301,60
липень 201639126,96311,66
серпень 201639126,96311,66
вересень 201639126,96301,60
жовтень 201639126,96311,66
листопад 201639126,96110,58
всього39126,9639821,26

Не заслуговую на увагу доводи апелянта про відсутність правових підстав для застосування вимог ст. 625 ЦК України в частині стягнення 3 % річних, виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 квітня 2016 року № 6-352цс16, яка відповідно до норм ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення 3 % річних відповідають вимогам ст. 625 ЦК України, однак суд першої інстанції неправильно визначив кількість прострочених днів, за які слід нарахувати та стягнути 3% річних.

Отже, 3% річних від суми заборгованості 39 126 доларів США 96 центів становить 1173,80 доларів в рік, або ж 3,22 долари за кожен день прострочення.

За прострочення 398 днів сума 3% становить: 398 * 3,22 = 1 281 долар США 56 центів.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що банком надано докази здійснення на користь позивача 18 квітня 2016 року ОСОБА_5 гарантування вкладів виплат по рахунках № 1860 та №1628, відповідно до переліку вкладників ПАТ «Укрінбанк» в розмірі 2 643 долари США 77 центів (67 350 гривень 15 коп.) та 6052 долари США 91 цент ( 154 198 гривень 14 коп.), що підтверджується меморіальними ордерами № 303568 та №303571 від 18 квітня 2016 року, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, із відповіді на адвокатський запит від 13 липня 2017 року № 27-14816/17 ОСОБА_5 гарантування вкладів фізичних осіб не здійснювалися виплати коштів за вкладами, а також виплати гарантованих сум ОСОБА_4 (а.с.206).

Крім того, копії меморіальних ордерів, на які посилається банк, жодним чином не підтверджують факт отримання ОСОБА_4 коштів. Вказані ордери не містять підпису позивача про отримання коштів. В «призначенні платежу» вказано списання гарант. суми коштів, платником зазначено ОСОБА_4

У відповідності до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку України» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій.

Отже, доводи апелянта про виплату позивачу ОСОБА_5 гарантування вкладів частини грошових коштів не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що кошти стягнуті рішенням суду першої інстанції в доларах США мають бути виражені у грошовій одиниці України-гривні, оскільки у відповідача відсутня банківська ліцензія на здійснення грошових операцій в іноземній валюті та відсутній валютний рахунок.

Проте, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а саме, ч.2 ст. 49 «Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті» зазначено, що у разі, якщо кошти боржника розміщенні в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобовязує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

Тобто, стягнення в іноземній валюті допускається і відсутність валютного рахунку у банку не є перешкодою для виконання рішення про стягнення коштів в доларах США.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування депозитом у розмірі 5053 доларів США 80 центів та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1445 доларів США 78 центів слід змінити.

Стягнути з ПАТ «Укрінком» на користь ОСОБА_4 21,26 доларів США процентів за користування депозитом та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1281 доларів США 56 центів.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрінком» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28 березня 2017 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» на користь ОСОБА_4 процентів за користування депозитом у розмірі 5053 доларів США 80 центів та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1445 доларів США78 центів змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрінком» на користь ОСОБА_4 21,26 доларів США процентів за користування депозитом та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1281 доларів США 56 центів.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді О.О.Одинак

ОСОБА_2