Справа № 263/9877/17
Провадження №2/263/2283/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з останнього судові витрати, а також просить вирішити питання про розподіл майна.

Ознайомившись з даним позовом приходжу до висновку, що він підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачка ставлячи питання про розподіл майна, не конкретизує яке саме майно є сумісно нажитим майно подружжя та підлягає розподілу, при цьому на обґрунтування своїх вимог на зазначає обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, не зазначає доказів, що підтверджують ці обставини або наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, слід зауважити, що у відповідності до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 року за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору в такому розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який дорівнює 1600 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який дорівнює 1600 грн.).

Як вбачається, дана позовна заява містить як вимоги немайнового характеру (розірвання шлюбу), так і майнового (розподіл майна), проте при поданні даного позову, до останнього було додано документ про сплату судового збору лише за вимоги немайнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Також, слід зауважити відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином не конкретизування майна, яка підлягає розподілу, а також місця його знаходження, перешкоджає суду вирішенню питання щодо розміру судового збору, який підлягає до сплати за заявлені вимоги майнового характеру, та вирішенню питання щодо підсудності даного позову.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладне, дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа