У х в а л а

23 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Нікопольський південнотрубний завод» про стягнення доплати розрахункової суми та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

Рішенням Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 1998 року, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 2 квітня 1998 року, відмовлено у задоволенні вищезазначеного позову.

ОСОБА_2 неодноразово зверталась до суду з заявами про перегляд ухваленого рішення за нововиявленими обставинами.

Останньою ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року, відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Нікопольського міського суду від 26 лютого 1998 року у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстав пропуску ОСОБА_1 передбаченого законом строку для подання такої заяви, який поновленню не підлягає.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України.

ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Заява ОСОБА_1 підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 361 цього кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

При цьому норми матеріального права при постановлені оскаржуваних судових рішень судами не застосовувались.

Ухвала, про перегляд якої подана заява не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для прийняття зазначеної заяви до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353-355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко