Справа № 183/2606/17
№ 2/183/2114/17
07 серпня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Дем'яненка Р.К.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності на ? частини земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у виді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.
10 жовтня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину зазначеного житлового будинку, однак, 18 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко О.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що відповідно до наданого свідоцтва про право власності від 05 березня 2010 року, що видане на підставі рішення ХХХ сесії п'ятого скликання Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 26 лютого 2010 року, вказаний будинок не належить матері позивача, ОСОБА_4, а належить на праві приватної власності батькові позивача, ОСОБА_3
Позивач зазначає, що вказаний житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами був побудований його батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під час перебування у шлюбі, тобто є їх спільною сумісною власністю, а тому спадкодавець ОСОБА_4 під час шлюбу з ОСОБА_3 набула право власності на вищевказаний будинок, однак не зареєструвала своє право у встановленому законом порядку.
23 лютого 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено рішення, відповідно до якого за позивачем право власності на ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 196,7 кв.м., житловою площею 83,0 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
При цьому позивач, посилаючись на загальні норми діючого законодавства щодо набуття права власності, зазначає, що у встановленому законом порядку набув право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому, відповідно до положень ст. 120 ЗК України, до нього повинно перейти право власності на ? частини земельної ділянки, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за кадастровим номером НОМЕР_1, що виділена для обслуговування вказаного будинку. Зазначена земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_3.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Суду подана копія заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року, у відповідності до якого за ОСОБА_2 визнано право власності на ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 19-20).
Зазначене рішення зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.
Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, кількома особами, право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, в зв'язку з набуттям права власності ОСОБА_2 ? частини житлового будинку, в силу ч.4 ст. 120 ЗК України, до нього, пропорційно до права власності жилого будинку, будівель та споруд, повинно перейти право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 78, 120 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом 10 діб з моменту отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення.
Суддя Сорока О.В.