Справа № 758/2476/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката Сидорука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Подільського районного суду м.Києва з позовом, в якому, з урахуванням поданих 30.01.2017 року уточнень, просить визнати, що поширена відповідачем інформація про те, що позивач непрофесійно виконував свої обов'язки за Договором про надання юридичних та консультаційних послуг від 28 лютого 2012 року, підтримував сторону його колишньої дружини в судовому процесі при поділі майна подружжя, є неправдивою та підлягає спростуванню; з урахуванням поданих позивачем уточнень просить зобов*язати негайно, з дати набрання рішення суду законної сили, спростувати поширену ним неправдиву інформацію шляхом розміщення у запланованому найближчому випуску газети «Газета Юридическая практика» Приватного акціонерного товариства «Юридична практика», адреса редакції: вул. Дегтярівська, 25 а, корпус «Л», 1 поверх, м. Київ, (www.parvo.ua) телефон : НОМЕР_1 під назвою «СПРОСТУВАННЯ» повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію резолютивної що поширена відповідачем неправдива інформація, щодо позивача принижує честь, гідність та ділову репутацію останнього; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду 5000 грн., стягнути збитки, понесені позивачем у зв*язку з поширенням інформації, що не відповідачє дійсності і порочить честь, гідність та ділову позивача в розмірі 55 000,0 грн.

В судовому засіданні 20.03.2017 р. після допиту свідків з боку позивача було оголошено перерву на 04.04.2017 р., але зі вказаної дати по справі неодноразово призначались судові засідання, однак позивач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'являвся, заява про розгляд справи за його відсутності у встановленому законом порядку до суду не подавав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили вирішити питання щодо розгляду позову у встановленому законом порядку, вважаючи, що є підстави для залишення позову без розгляду, оскільки позивач повторно не з'явився в судове засідання, при цьому сторона відповідача постійно з'являється, доказів на підтвердження причини поважності повторної неявки, стороною позивача не надано.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

В судове засідання 12.06.2017 р. позивач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду від позивач та представник позивача, через канцелярію суду подали клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з погіршенням стану здоров*я позивача, надавши копію листа непрацездатності. На підставі ст.169 ч.1 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 26.06.2017 р.

В судове засідання 04.04.2017 р. позивач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим в судовому засіданні була оголошена перерва на 30.05.2017 р.

В судове засідання 30.05.2017 р., будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, позивач не з'явився, на особистий номер секретаря судового засідання надіслав смс-повідомлення про розгляд справи за його відсутності в зв'язку з поганим самопочуттям. З врахуванням обставин справи, в судовому засіданні оголошено перерву на 12.06.2017 р. та направлено роз'яснення порядку подачі через канцелярію суду заяв та клопотань, які подаються поза судовим засіданням.

В судове засідання 12.06.2017 р. позивач та його представник, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду від позивач та представник позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з погіршенням стану здоров*я позивача, при цьому позивачем надана копію листа непрацездатності, відкритого 12.06.2017 р. На підставі ст.169 ч.1 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 26.06.2017 р.

В судове засідання 26.06.2017р. позивач та його представник, які повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, не з'явились, поштові повістки повернулись до суду без вручення з відміткою про повернення за закінченням строку зберігання (арк.спр.211-214).

Позивач та представник позивача про зміну місця проживання суд не повідомляли, а тому відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України судова повістка вважається такою, що вручена.

При цьому представник відповідача постійно з'являвся у всі призначені судові засідання.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вказані положення повинні враховуватись в системному та логічному зв'язку із положенням ст.169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (п.3 ч.1). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.3 ст.89 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (ч.2 ст.207 ЦПК України).

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, необхідно звернути увагу на положення ч.3 ст.27 ЦПК України відповідно до яких особи, які беруть участь у справі повинні добросовісно здійснювати свої права та обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, вона, з урахуванням категорії складності, вже певний час перебуває в провадженні суду.

Згідно матеріалів справи, позивач перестав з'являтись в судове засідання після допиту свідків зі свого боку, та не з'являючись до суду, навмисно затягує розгляд справи та недобросовісно користується своїми процесуальними правами, зловживаючи правом на участь в судовому засіданні.

З огляду на те, що позивач повторно не з'явився в судове засідання та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності, а строк розгляду цивільних справ, встановлений ст.157 ЦПК України, сплинув саме через неявку сторони позивача в судове засідання, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Частиною 2 ст.207 ЦПК України передбачено, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тому, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного зверення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169 ч.3, 207 ч.1 п.3, 208-210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова