Справа № 462/1037/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 12807,45 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2010 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір. За умовами договору позивач видав відповідачу кредит у розмірі 14000 грн. 06 жовтня 2017 року ОСОБА_3 помер. Спадщину після його смерті прийняли його мати відповідач ОСОБА_1 та син відповідач ОСОБА_2. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком склала 12807,45 грн., яка складається з наступного: 19984,16 грн. (тіло кредиту) та 401,08 грн. (нарахованих процентів), з них 7577,79 грн. оплачено коштів на погашення заборгованості. В звязку із вказаним просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі /а.с.67/.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнала частково, пояснивши, що вона є матірю померлого позичальника, другим спадкоємцем є його малолітній син ОСОБА_4, який не може нести відповідальності по зобовязаннях в силу свого віку. Сума заборгованості в розмірі 19984,16 грн. є значно завищеною, оскільки банк у листі претензії від 17.05.2016 року повідомляв її, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складала 12406,37 грн., що свідчить про те, що банк і після смерті її сина продовжує проводити різного роду нарахування. Крім того, вона частково погасила борг, сплативши банку 8474 грн. в звязку з наведеним, просить стягнути з неї приблизно 3858,92 грн. залишку боргу.

У судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради проти позову в частині стягнення боргу з малолітнього ОСОБА_2 заперечила, пояснивши, що в силу вимог закону малолітня дитина не може нести зобовязання перед банком по сплаті боргу.

Суд ухвалив справу розглядати без участі відповідача малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в силу віку не може брати участь у розгляді справи, проте захист його прав під час розгляду справи забезпечувала представник тртеьої особи.

Суд, заслухавши відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2010 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір. За умовами договору позивач видав відповідачу кредит у розмірі 14000 грн. /а.с.9-44/.

06 жовтня 2017 року ОСОБА_3 помер /а.с.46/. Спадщину після його смерті прийняли його мати відповідач ОСОБА_1 та його малолітній син відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені якого дії мати, як законний представник ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 21 квітня 2016 року державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 /а.с.103,105,108/.

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

05 січня 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Другої Львівської державної нотаріальної контори з письмовою претензією, в якій просив повідомити спадкоємців померлого ОСОБА_3 про наявність заборгованості перед банком в розмірі 12457,98 грн. /а.с.55/.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, то в силу ст. 1282 ЦК України у спадкоємців виникає обовязок задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» заявив вимоги про солідарне стягнення до двох спадкоємців, один серед яких є малолітній син померлого боржника - ОСОБА_2.

Статтею 31 ЦК України передбачено, що особа, яка не досягла чотирнадцяти років має часткову цивільну дієздатність, тобто може самостійно вчиняти дрібні побутові правочини.

Беручи до уваги, що малолітній ОСОБА_2 має лише часткову цивільну дієздатність, він не може мати зобовязань по поверненню кредиту в силу положень ст. 31 ЦК України .

Суд розяснював представнику позивача про його право звернутися до суду з клопотанням про заміну первісного неналежного відповідача - малолітнього ОСОБА_2 на належного відповідача - його мати ОСОБА_5, яка діє в інтересах свого сина, як законний представник /а.с.138/. Проте позивач ніяким чином на це не відреагував, відповідне клопотання до суду не подав, що позбавило можливості суд провести заміну неналежного відповідача в силу вимог ст. 33 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми боргу з малолітнього ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки така предявлена до неналежного відповідача.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 згідно із ст. 1282 ЦК України, як спадкоємець зобовязана задовольнити вимоги позивача повністю, але в межах майна, одержаного у спадщину.

Як убачається з пояснень відповідача ОСОБА_1, вона погоджується сплати суму боргу одноособово, проте не погоджується зі сумою, яку просить стягнути позивач, оскільки вона вже сплатила 8474,00 грн. боргу.

Щодо суми, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1, то суд приходить до наступних висновків.

Зі змісту позову та з розрахунку заборгованості /а.с.5-7/, який був наданий суду позивачем, убачається, що позивач вважає, що заборгованість позичальника складається з наступного: 19984,16 грн. тіло кредиту та 401,08 грн. нарахованих процентів на погашення заборгованості, з них 7577,29 грн. внесено коштів на погашення заборгованості, і тому позивач вважає, що у спадкоємців виник обовязок задовольнити вимоги позивач на загальну суму 12807,45 грн.

У пункті 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 було розяснено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Як убачається з вищевказаного розрахунку заборгованості, станом на 01.10.2015 року (дата найближче приближена до дати смерті ОСОБА_3), заборгованість останнього за кредитним договором складала 12332,92 грн., а відтак суд приходить до висновку, що у спадкоємців виник обовязок задовольнити вимоги кредитора саме у зазначеному розмірі.

Аналізуючи вищевказаний розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що позивач продовжував проводити різного роду нарахування за кредитним договором вже після смерті боржника ОСОБА_3, зокрема з графи «Прострочені вимоги» вбачається, що в боржника на день його смерті була відсутня заборгованість за даним видом платежу, оскільки у зазначеній графі станом на 01.10.2015 року прописана цифра «0», а вже станом на 01.11.2015 року значиться заборгованість в розмірі 616,65 грн., яка станом на 04.07.2016 року збільшена до 5156,89 грн.

Таким чином, суд критично ставиться до розрахунку заборгованостів частині того, що у спадкоємців існує обовязок по сплаті боргу за кредитним договором в розмірі 19984,16 грн. (тіло кредиту) та 401,08 грн. (нарахованих процентів), оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» після смерті позичальника ОСОБА_3 продовжував проводити нараховані зобов'язань, які фактично не пов'язані з особою позичальника, а відтак і не можуть присуджуватися судом до сплати спадкоємцями.

Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» в листі претензії від 17.05.2016 року повідомляв відповідачів, що станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_3 складала 12406,37 грн. /а.с.154/, що також свідчить про те, що позивач продовжував проводити різного роду нарахування за кредитним договором після смерті позичальника, що призвело до штучного збільшення боргу, що в свою чергу протирічить вищевказаним вимогам закону та моральним засадам суспільства.

Суд, дослідивши всі вищевказані документи (розрахунок заборгованості, лист претензію від 17.05.2016 року тощо), вважає, щоу спадкоємців виник обовязок задовольнити вимоги кредитора у розмірі 12332,92 грн., всі інші вимоги позивача є безпідставними та не беруться судом до уваги.

Відповідач ОСОБА_1 частково погасила вищевказану суму заборгованості, оплативши позивачу кошти на загальну суму 8474,00 грн., що підтверджується банківськими чеками від 25.07.2016 року на суму 495,00 грн.; від 23.08.2016 року 495,00 грн.; від 19.09.2016 року 498,00 грн.; від 18.10.2016 року 498 грн.; від 18.11.2016 року 500,00 грн.; від 26.12.2016 року 498 грн.; від 23.01.2017 року 498,00 грн.; від 24.02.2017 року 500,00 грн.; від 24.03.2017 року 498,00 грн.; від 19.04.2017 року 998,00 грн.; від 17.05.2017 року 998,00 грн.; від 21.06.2017 року 998,00 грн.; від 17.07.2017 року 998,00 грн. /а.с.152,153/.

Таким чином, на день ухвалення рішення суду відповідачем ОСОБА_1 залишається несплаченим позивачу залишок боргу в розмірі 3858,92 грн. (12332,92 грн. / сума заборгованості за кредитним договором/ - 8474,00 грн. /сума часткового погашення боргу/ = 3858,92 грн.).

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, врахувавши позицію відповідача ОСОБА_1, яка свої зобовязання по погашенню боргу перед позивачем в розмірі, який виник за життя її покійного сина визнала повністю, прийшов до висновку, що з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути залишок боргу в розмірі 3858,92 грн. у судовому порядку.

Крім того, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню, сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. /а.с.65,66/.

Керуючись, ст.ст. 10,11,60,62,88,212-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 3858 (три тисячі вісімсот пятдесят вісім) гривень 92 коп. боргу та 1600 гривень 00 коп. судового збору. Всього стягнути 5458 (пять тисяч чотириста пятдесят вісім) гривень 92 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал рішення.