Справа № 188/973/17
Провадження № 2/188/476/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Курочкіної О.М. секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради, третя особа Управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на земельну ділянку розміром 3.220 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області після смерті її чоловіка.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер її чоловік, ОСОБА_2.

Виконкомом Зелеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, в Книзі реєстрації смертей 10.03.2011 р. зроблено відповідний актовий запис за № 04 та 10.03.2011 р. видано Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1.

Шлюб між позивачко та померлим було зареєстровано 13.05.1962 р., про що Відділом записів актів цивільного стану м. Комунар Луганської області, в Книзі записів актів громадського стану про одруження, зроблено відповідний запис за № 512, та видано Свідоцтво про одруження Серії НОМЕР_2.

На момент смерті ОСОБА_2 проживав разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1. Після померлого відкрилася спадщина на майно: будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 3,220 га, кадастровий номер НОМЕР_3, НОМЕР_4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, із відповідною письмовою заявою позивачка звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори.

11.03.2013 р. Царичанська державна нотаріальна контора відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим, позивачка звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, документи на спадщину на земельну ділянку сподівалася отримати у загальному порядку.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2013 р., справа № 188/859/13-ц, її позов було задоволено, визнано за нею право власності на будинок АДРЕСА_2.

В зв'язку з втратою оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.04.2004 р. спадщину на земельну ділянку до сьогодні оформити не має можливості.

Визнання права власності за позивачкою, вважає не завдасть шкоди інтересам інших осіб.

В позасудовому порядку позивачка не може одержати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач та третя особа належним чином повідомлені, але в судове засідання не з'явились, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Суд відповідно до вимог ЦПК України, вважає можливим розгляд справи у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в позові є такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду від 19.06.2013 року ОСОБА_1 дійсно визнано спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Листом державного нотаріуса від 11.03.2013 року підтверджується, що позивачці відмовлено в отримання свідоцтва про право на спадщину.

Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.04.2004 року серія НОМЕР_6 та належним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ -НОМЕР_5 від 08.08.2017 року померлий ОСОБА_2 є належним власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 1.3510 га, належним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ -НОМЕР_5 від 08.08.2017 року померлий ОСОБА_2 є належним власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 1.8690 га.

Висновком експерта Кізіль Р.В. від 10.07.2017 року підтверджується вартість земельних ділянок загальною площею 3.220 га в розмірі 109234.00 грн.

Письмовими доказами підтверджується, що позивачці дійсно нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Звітом про оцінку майна підтверджується вартість земельної ділянки.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частина 1 ст. 1217 ЦК України, визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Інших спадкоємців які могли б претендувати на майно не має, позивачка як дружина, є спадкоємцем першої черги.

Згідно ч. З ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст. 392 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як роз'яснено у Пленумі Верховного Суду України у п.10 Постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1216-1218,1268, 1270,1269. ЦК України, ст.57,60, 64, 212-215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради, третя особа Управління Держгеокадастру у Петропавлівському районі Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки:

з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 1.3510 га,

з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 1.8690 га.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна