Справа № 755/9857/17
"04" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття з реєстраційного обліку.
Вимоги мотивовані тим, що він являється власником квартири АДРЕСА_1.
У даній квартирі зареєстровані він та відповідач, однак останній фактично у вказаній квартирі не проживає та не з'являється. Будь яких домовленостей з приводу користування квартирою між ним та ОСОБА_2 не існує.
Також позивач вказує, що реєстрація відповідача у квартирі створює йому незручності у користуванні житлом пов'язані із тим, що він вимушений надмірно сплачувати грошові кошти за комунальні послуги, що порушує його права.
В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини, просив ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно довідки форми № 3 № 1071 від 20.06.2017 року виданої ЖБК «АРСЕНАЛЕЦЬ-5», у спірній квартирі зареєстровані сторони по справі (а.с. 6).
Позивач суду пояснив, що відповідач є його рідний брат по матері, у вказаній квартирі не проживає з 2000 року, коштів на утримання житла не надає, квартирою не цікавиться, будь який зв'язок з ОСОБА_2 відсутній, жодних домовленостей з приводу користування квартирою з відповідачем не було, фактичне місце проживання останнього не відоме.
Про обставини не проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_3 з 2000 року та відсутності там майна ОСОБА_2 свідчить акт, затверджений головою правління ЖБК «АРСЕНАЛЕЦЬ-5» (а.с. 8).
Факт не проживання відповідача у спірній квартирі також підтверджується показами свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні, який засвідчив, що позивач його сусід та мешкає навпроти у квартирі АДРЕСА_4. Відповідача він протягом останніх 15 років ніколи не бачив, ОСОБА_2 спірним житлом не цікавиться, жодного разу вселитися не намагався.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 не здійснює, у зв'язку з чим позивачу, який є власником квартири АДРЕСА_3, відповідач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, несе за відповідача майнові витрати по утриманню житла, а тому позов у частині вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування зазначеною квартирою підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
У решті заявлених вимог слід зазначити наступне.
Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації.
Згідно положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.
Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
В решті заявлених вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя