Справа № 639/4905/17
Провадження № 2/639/2085/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу товару.

Позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити вчинення відповідачу ОСОБА_2 будь-яких дій щодо відчуження від свого імені квартири АДРЕСА_1, до набрання законної сили судовим рішенням, що має характер остаточного, за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2

В обґрунтування вимог заявником зазначено, що, в порушення умов договору купівлі-продажу від 02.09.2016, відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме: не поставив на адресу позивача обумовлені договором автоматичні металеві ворота, за які ОСОБА_1 сплатила на рахунок відповідача 80 % вартості придбаного товару, що складає 24500 грн. Тому, у позивача відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припиненні недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед ОСОБА_1 Більш того, зазначає позивач, ОСОБА_2 взагалі зник, не телефонні дзвінки не відповідає та не зявляється за місцем здійснення своєї підприємницької діяльності. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду у разі відчуження зазначеного нерухомого майна, та вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб 19/100 частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,5 кв. м, житловою площею 26,1 кв. м, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 20856165, які належать ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за № 4483778, сформованої 14.08.2017.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу товару задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосібна 19/100 частини квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,5 кв. м, житловою площею 26,1 кв. м, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 20856165, які належать ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя С.М.Гаврилюк