Справа № 598/636/17
провадження № 2/598/358/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"11" серпня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Кривенької Р.Р.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався із-за різних поглядів на життя, через що між ними часто виникали непорозуміння, сварки, що і стало причиною припинення подружнього життя. З січня 2017 року вони спільного господарства не ведуть, припинили шлюбні стосунки і миритися з відповідачем не бажає. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і пояснила, що фактично їх шлюб розпався по причині зловживання відповідачем спиртними напоями, подальше спільне проживання у шлюбі було неможливим, тому з січня 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки з 2016 року грошових коштів на утримання дитини відповідач не надає. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат відмовляється.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав незважаючи на те, що шлюбні стосунки вони не підтримують з квітня 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2014 року. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав повністю.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як слідує із змісту ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 25.01.2015 року у Бодаківській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 25.

Від цього шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася.

Сторони тривалий час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, і позивач миритися із відповідачем не бажає, оскільки між ними склалися неприязні стосунки, що привело до неможливого подальшого спільного проживання у шлюбі.

За час, що був наданий їм для примирення, відносини між ними не змінилися.

Окрім того, відповідач проживаючи від сімї окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює слюсарем-ремонтником у ТОВ «ДБК БУД Вишнівець» і його посадовий оклад становить 3405 гр..

Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу. Окрім того, суд вважає за необхідне розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в даному конкретному випадку, визначити у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. щодо позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 88 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений 25.01.2015 року у Бодаківській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №25.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, однак не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 16.05.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору щодо позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Г.Р.Щербата