Справа № 130/730/17 Провадження № 22-ц/772/1780/2017Головуючий в суді першої інстанції Вернік В. М.
Категорія 50Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,
за участю секретаряКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 31 березня 2017 року.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у нього від шлюбу з ОСОБА_7 народився син ОСОБА_8 Шлюб з ОСОБА_7 розірваний 9 січня 2007 року.

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5304/2006 з нього на користь відповідача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказав, що 23 листопада 2007 року він одружився із ОСОБА_9 та від цього шлюбу у них народилось двоє дітей - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Всі вони знаходяться на його утриманні.

Посилаючись на ці обставини та положення статей 181 та 192 СК України позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м.Вінниці №2-5304/2006 від 18.12.2006 року на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 з 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до 1/6 частини всіх видів доходів позивача щомісячно, але менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року позов задоволено.

Змінено розмір визначених за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5304/2006 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, визначивши їх у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5304/2006 в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, припинено з 29.03.2017 року, виконавчий лист №2-5304/2006, виданий 18.12.2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 640 гривень судових витрат з оплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах одного місяця, а саме з 29.03. 2017 року по 29.04.2017 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у позові скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 1.04.2017 року до досягнення дитиною повноліття. В частині розподілу судових витрат скасувати повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із судового рішення вбачається, що воно по суті є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі №2-5304/2006 цим судом видано виконавчий лист, згідно якого з ОСОБА_6 на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Встановлено, що ОСОБА_6 23 листопада 2007 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 та від цього шлюбу в них народилось двоє дітей - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Задовольняючи позов та зменшуючи розмір аліментів присуджений ОСОБА_6 судовим рішенням з 1/3 до 1/6 частки доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд виходив із того, як це вбачається із змісту оскаржуваного рішення, що позивачем доведені ті обставини, на які він посилався обгрунтовуючи свої вимоги, а саме, що матеріальний та сімейний стан платника аліментів змінився, оскільки позивач одружився і від другого шлюбу в нього народилось двоє дітей, тому в силу положення статті 192 СК України присуджені позивачу аліменти підлягають зменшенню з 1/3 частки до 1/6 частки.

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на правильно встановлених обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати такими, що спростовують висновки суду і дають підстави апеляційному суду для скасування чи зміни правильного по суті судового рішення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом не повно з'ясовані обставини справи щодо зміни матеріального становища та погіршення його. Такі доводи спростовуються судовим рішення з якого вбачається, що суд встановив і це вбачається з матеріалів справи, що матеріальний та сімейний стан позивача змінився у зв'язку з його одруженням та народженням дітей від другого шлюбу. Факт повторного одруження позивача та народження у нього дітей відповідач не заперечує.

Не можна погодитись з доводами апеляційної скарги про фактичне покращення матеріального стану позивача, оскільки саме по собі збільшення його заробітної плати не свідчить про покращення його матеріального стану. У сукупності наявні докази свідчать саме про погіршення, і зокрема через обов'язок утримувати двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу.

Із змісту рішення суду вбачається, що суд задовольняючи позов виходив саме з того, що позивачем доведено зміну свого матеріального та сімейного стану, що є правовою підставою за положенням частини 1 статті 192 СК України для зміни розміру аліментів. Такий висновок є правильним, оскільки безспірно встановлено зміну сімейного стану яка відповідно потягла й зміну матеріального стану.

Обґрунтованим є висновок суду про те, що наведені відповідачем обставини хвороби дитини від першого шлюбу та необхідність додаткових витрат у зв'язку з цим є підставою для звернення з відповідним позовом до позивача, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення судом судових витрат з відповідача також є безпідставними, оскільки відповідно до вимог пункту 6 статті 214 ЦПК України та абзацу 4 пункту 4 статті 215 цього Кодексу розподіл судових витрат є обов'язком суду при ухваленні рішення. Оскільки підстав для звільнення від судових витрат відповідача немає, то суд в цій частині ухвалив правильне рішення.

Виходячи із зазначеного наведені доводи ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі не дають правових підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового на її користь.

Отже, оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.В. Міхасішин

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук