Єдиний унікальний номер: 448/1755/16-ц
Провадження № 2/448/271/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14.08.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи Мостиська державна нотаріальна контора та відділ Держгеокадастру у Мостиському районі, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її тітці ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 1,71га, що знаходиться АТП «Галичина» с.Черневе Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0124185 від 21.03.1997р.

Вказує, що 28.12.1997 року тітка померла. За свого життя заповіту вона не зробила. Спадкоємців першої черги не було. Спадкове майно після смерті тітки прийняла у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963р. її (позивачки) матір ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) П.О., спадкоємець другої черги, сестра тітки.

Стверджує, що 22.05.2011 року померла і її матір ОСОБА_3 Остання все своє майно заповіла їй (позивачці). У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, звернувшись в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, де отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У звязку з тим, що на вищевказану земельну ділянку відсутній правовстановлюючий документ, вона змушена була звернутись в суд із вищевказаним позовом.

Також зазначає, що відсутні актові записи про народження і тітки, і матері, що змушує її (позивачку) в судовому порядку просити про встановлення факту родинних відносин.

З огляду на наведене, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2, яка померла 28.12.1997 року була рідною сестрою ОСОБА_3, яка померла 22.05.2011р. Окрім того, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,71га, що знаходиться АТП «Галичина» с.Черневе Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0124185 від 21.03.1997р.

Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Чернівської сільської ради Львівської області в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, а надіслала листа, в якому просить розгляд справи проводити без її участі

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Винесення даного рішення покладає на розсуд суду.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань.

В силу п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) розяснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження.

У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не може оформити спадкове майно у звязку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Слід зазначити те, що ступінь родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується матеріалами даної цивільної справи, зокрема копіями по-господарських книг с.Черневе Чернівської сільської ради Мостиського району, де в графі «відношення до голови двору» вказаних осіб зазначено, як дочок.

Оскільки встановлення факту родинних відносин має для позивачки ОСОБА_1 суттєве юридичне значення, так як через відсутність актових записів про народження і тітки ОСОБА_2, і матері ОСОБА_3, вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2, яка померла 28.12.1997 року, була рідною сестрою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище) П.О., яка померла 22.05.2011року.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003р.), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, до правовідносин, які виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, слід застосовувати положення ЦК УРСР (в редакції 1963р.).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 1,71га, що знаходиться АТП «Галичина» с.Черневе Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0124185 від 21.03.1997р.

28.12.1997 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2, до складу якої увійшла зазначена земельна ділянка. За свого життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складала. Спадкоємців першої черги немає.

Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

У ст.530 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до вимог ст.548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 в управління спадковим майном фактично вступила сестра (спадкоємець другої черги спадкування за законом) ОСОБА_3, тобто, у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини за законом.

Таким чином, право власності на земельну ділянку площею 1,71га, що знаходиться на території Чернівської сільської ради Мостиського району, яке належало ОСОБА_2 після її смерті перейшло у порядку у порядку спадкування до ОСОБА_3

22.05.2011року відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_3

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя усім своїм майном розпорядилася і заповіла таке позивачці ОСОБА_1, склавши 18.06.2010р. в її користь заповіт. Даний заповіт до часу смерті спадкодавця ним не змінений і не відмінений. Спадкоємців, яким би належало право на обов'язкову частку в спадщині, немає.

Слід зазначити, що позивачка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла дану спадщину, так як своєчасно звернулася в нотаріальну контору із заявою про її прийняття, де як спадкоємець майна спадкодавця ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано таке свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться в с.Черневе, вул. М.Заньковецької, 47, Мостиського району Львівської області.

Разом з тим, позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити своїх спадкових прав, зокрема оформити право власності на спірну земельну ділянку, оскільки на таку спадкодавцем ОСОБА_3 за життя належним чином не оформлено право власності.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки; заявою представника відповідача Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області; заявами представників третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори та Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_2 і ОСОБА_3; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом; виписками з по-господарських книг по с.Черневе Чернівської сільської ради Мостиського району; довідками, виданими виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Мостиського району; оцінкою земельної ділянки; паспортом позивачки; сертифікатом на право на земельну частку (пай); іншими матеріалами справи.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року ) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за заповітом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері спадкодавця ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2, яка померла 28.12.1997року, була рідною сестрою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_4, яка померла 22.05.2011 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку розміром 1, 71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться АТП «Галичина» с.Черневе Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0124185 від 21.03.1997р., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла 22.05.2011 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили

«__»__________________20___ р.

Суддя Ю.Б. Білоус