Справа № 161/8173/17
Провадження № 2/161/2777/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

25 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначає, що 24 вересня 2012 року померла його мати ОСОБА_5, яка проживала разом з позивачем на одному подвірї і за якою він здійснював постійний догляд. Весь цей період позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з матірю, однак після звернення до нотаріусу стало зрозуміло, що юридично вони проживали за різними адресами (позивач за адресою с. Лище, вул. Шкільна, 47, а мати вул. Шкільна, 48).

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд надати йому додатковий строк на прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 12 липня 2017 року до участі у справі залучені як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 (брати позивача).

Позивач у судове засідання не зявився, однак у заяві від 08 серпня 2017 року його представник просить суд слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Жодних заперечень на позов не подав.

Треті особи у заявах від 31 липня 2017 року, які посвідчені секретарем Лищенської сільської ради, позовні вимоги визнали та просили суд розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 вересня 2012 року померла ОСОБА_5. Згідно відомостей із спадкового реєстру, спадкову справу після її смерті ніхто не заводив (а.с.5, 9).

ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_5, який не подала вчасно заяву про прийняття спадщини.

Треті особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4, є братами позивача, які також не подавали заяви про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановленому під час судового розгляду, позивач дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а його померла мати була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4 зворот, 7).

Вказані житлові будинки, як зазначає позивач, розташовані в межах одного подвіря.

Суд зазначає, що у частині третій статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У розглядуваному випадку суд погоджується з твердженнями позивача, що проживаючи на одному подвірї з матірю він, не знайомий зі всіма юридичними нюансами, міг вважати що фактично вступив у спадщину без необхідності подання окремої заяви про її прийняття. Вказані обставини, на думку суду, можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщину.

Враховуючи позицію інших спадкоємців першої черги за законом братів позивача, які не заперечили щодо позову, позицію сільської ради, яка не надала своїх заперечень на позов, а також фактичне проживання позивача разом з померлою в межах одного подвіря, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а ОСОБА_2 слід надати додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд вважає за необхідним встановити конкретний додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини 2 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, статтею 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5, яка померла 24 вересня 2012 року, а саме - 2 (два) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6