АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3978/17 Справа № 185/2107/17 Головуючий у 1 й інстанції - Бондаренко В. М. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.В., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар України" на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року про відкриття провадження у цивільній справі, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Єврокар Україна» про стягнення коштів за нікчемним правочином.

В апеляційній скарзі ТОВ «Єврокар Україна» просить ухвалу суду скасувати та повернути матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтею 109 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, однак статтею 110 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлена альтернативна підсудність.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Право вибору між судами, яким згідно зі статтею 110 ЦПК України підсудна справа, за винятком виключної підсудності, належить виключно позивачеві (частина 14 статті 110 ЦПК України).

В п.2, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, з договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

Споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

В пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Таким чином, правовідносини, які виникають із договорів фінансового лізингу підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Павлоградського районну Дніпропетровської області (а.с.47-зворот).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що умови договору фінансового лізингу №341 від 28 січня 2017 року порушують її права як споживача, тому позивач скориставшись правом, наданим йому ч. 5 ст.110 ЦПК України, пред'явив позов за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Суд, відкриваючи провадження у даній справі, дійшов вірного висновку про підсудність даної справи Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області, посилаючись на те, що на вищевказані правовідносини поширюються положення ст.110 ЦПК України щодо підсудності справ за вибором позивача.

Доводи апеляційної скарги про помилкове застосування судом ч.5 ст.110 ЦПК України та про те, що спір не підлягає розгляду в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області є безпідставними та не відповідають вимогам процесуального закону.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року про відкриття провадження у справі залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар України" - відхилити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року про відкриття провадження - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ж.І Максюта

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко