АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3680/17 Головуючий 1 інст. - Дегтярчук М.О.
Справа № 629/5118/15-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Наірі»

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Наірі» про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

14 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Наірі» (далі по тексту - ТОВ «Агрофірма «Наірі»), який неодноразово уточнювала, та в остаточній редакції просила витребувати майно, яке утримується без законних правових підстав у відповідача у вигляді земельної ділянки площею 7,5218 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що восени 2008 року у її сім'ї виникла потреба у ремонті господарських будівель, розташованих на території домоволодіння, в якому проживає її сім'я. На проведення даних робіт, придбання будівельних матеріалів, потрібно було 20 000 грн. Оскільки, її земельна ділянка станом на 2008 рік була здана в оренду ДП «Агрофірма «Наірі» ПМП «Апер», то 11 вересня 2008 року вона в усній формі звернулася до його засновника ОСОБА_2 для отримання позики у вищевказаній сумі. Так, ОСОБА_3, діючи від імені підприємства, надав їй 20 000грн., за умови, що протягом семи років, тобто до 11 вересня 2015 року вона не буде отримувати орендну платню. При цьому жодних документів між сторонами не було укладено. Також, для гарантії виконання вказаних умов, від її імені був оформлений заповіт на ім'я ОСОБА_3 Крім того, у грудні 2012 року на вимогу кредитора нею було передано йому оригінал Держаного акту на право приватної власності на землю.

По спливу семи років позивач звернулася до відповідача з приводу повернення їй земельної ділянки та оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. Але, станом на 11 листопада 2015 року їй було відмовлено, тому в цей же день вона звернулася до Надеждівської сільської ради з заявою про скасування заповіту.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма «Наірі» про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.

Витребувано майно, яке утримується без законних правових підставі у ТОВ «Агрофірма «Наірі», у вигляді земельної ділянки, площею 7,5218 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташовано на території Надежівської сільської ради Лозівського району Харківської області та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Наірі» судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Агрофірма «Наірі» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на незаконність та необґрунтованість, рішення суду першої інстанції, яке ухвалене на підставі недоведеності обставин, які суд визнав доведеними.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка на даний час знаходиться в користуванні ТОВ «Агрофірма «Наірі» без жодних на це правових підстав, оскільки між сторонами договір оренди земельної ділянки не укладався, а тому суд вважав, що є підстави для задоволення позовних вимог.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду за таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2, виданим Надеждівською сільською Радою народних депутатів,07.05.2002 року, належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, площею 7,5218 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Надеждівської сільської ради, КСП ім. Пархоменко(том 1, а.с.3).

В довідці № 286 від 21.4.2016 року, виданої Управлінням Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області значиться, що земельна ділянка яка знаходиться на території Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області, має площу 7,5218га, в державному акті а право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 зазначено кадастровий номер НОМЕР_3 Даний кадастровий номер вважати помилковим,так як при роздрукуванні Державного акту було допущено помилку, правильним кадастровим номером є НОМЕР_4,який було сформовано за допомогою національної кадастрової системи (том 1, а.с.114).

Факт належності спірної земельної ділянки ОСОБА_4 також підтверджується, зокрема, копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку(том1 а.с.112); копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області ( том 1 а.с.116-126); копією довідки № 127від 04.04.2016 року, виданої Надеждівською сільською радою Лозівського району Харківської області, де зазначено, що гр.. ОСОБА_1 дійсно має на території сільської ради земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться: контур поля №29, номер земельної ділянки 173, розмір земельної ділянки 7,5218 га (том 1 а.с.115).

Факт перебування спірної земельної ділянки у користуванні відповідача підтверджується, зокрема, копією заяви ОСОБА_1 від 22.12.2015 року, в якій вона звертається до ДП «Агрофірма Наірі» ПМП «Апер», правонаступником якого є ТОВ «Агрофірма «Наірі», з проханням видати їй договір оренди та інформацію про неотримання платні за пай в період 2009 року по 2015 року (том 1 а.с.22).

З відповіді, наданої Надеждівською сільською радою Лозівського району Харківської області на запит адвоката ОСОБА_5, який діяв в інтересах ОСОБА_1, вбачається, що згідно з формою 6-зем. земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться в обробітку ДП «Агрофірма «Наірі». Данними, чи оброблялась земельна ділянка в період з 2008 по 2015 роки сільська рада не володіє. Звітність про посівні площі «Агрофірма «Наірі» звітує самостійно, до сільської ради вищевказані дані не надаються (том 1, а.с.63)

Згідно з довідкою, наданою Головним Управлінням статистики у Харківській області за № 629/5118/15-ц від 12.01.2017 року, користувачем земельної ділянки № 173 станом на 31 січня 2017 року в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Наірі» (том 2, а.с.37).

Статтями 2-4 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Нормами ЦК України передбачені засади захисту права власності.

Зокрема, статтею 387 цього Кодексу власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом та іншими Законами України і договором оренди землі.

Статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а статтею 126 цього Кодексу встановлюється порядок оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі частини 1 статті 210, частини 3 статті 640 ЦК України, частини 2 статті 125 Земельного Кодексу України, статті 18 Закону України «Про оренду» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, договір оренди між сторонами не укладався.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що спірна земельна ділянка, яка розташована на території Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області та належить на праві приватної власності позивачці, перебуває у користуванні ТОВ «Агрофірма «Наірі» за відсутністю правових підстав.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. ст.307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 321, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Наірі» - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський