Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.08.2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Верхньокриничанська сільська рада Василівського району Запорізької області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вказано, що позивачка є власницею будинку № 28 по вул. Залізничній у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 січня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1963 та договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,21 га від 14 серпня 2009 року, зареєстрованого у державному комунальному підприємстві «Василівське БТІ». За згодою ОСОБА_1 у даному будинку була зареєстрована її донька ОСОБА_2 У травні 2015 році донька зібрала все своє майно та виїхала з будинку з чоловіком у невідомому їй напрямку. На прохання позивачки про зняття з реєстрації донька відреагувала відмовою. Понад 2 роки ОСОБА_2 проживає окремо, але залишається зареєстрованою за вказаною адресою. На сьогодні ніякого звязку з донькою позивачка не підтримує, її речей у будинку немає.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного 06.06.2017 р. секретарем Верхньокриничанської сільської ради ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично не проживає з квітня 2016 року.

Той факт, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у будинку позивачки, створює для неї суттєві перешкоди у реалізації нею конституційного права на користування, володіння та розпорядження своїм власним майном на власний розсуд. Перешкоди полягають у тому, що на теперішній час ОСОБА_1 бажає продати належний їй будинок, але, оскільки там зареєстрована відповідачка, не має змоги цього зробити. Тому, ОСОБА_1 просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй на праві приватної власності житловим приміщенням будинком № 28 по вул. Залізничній у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області шляхом зняття з реєстрації відповідача ОСОБА_2.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та через офіційні засоби масової інформації, а саме газету «Запорізька правда» від 27 липня 2017 року, які є у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України зі згоди позивачки, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. З позовом ознайомлені, претензій не мають.

Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, враховуючи думку учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 28, розташованого за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Верхня Криниця, вул. Залізнична, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14 січня 2010 року (а.с. 9-11).

Відповідачка ОСОБА_2 у зазначеному будинку зареєстрована, але не проживає з квітня 2016 року, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, довідкою Виконавчого комітету Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області та Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї (а.с. 12-13).

Позивачка просить усунути перешкоди у здійсненні права та розпорядження належним їй на праві власності будинком, оскільки, бажає продати його.

Позивачка, як власниця вказаного житла, має право, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України, володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. ЇЇ право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні; відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них; згідно ст. 383 ЦК України, позивачка, як співвласник зазначеної квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб; відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідачка не проживає у вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг квартири відповідачка не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачка підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, права позивачки, як власниці квартири, захищаються державою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, позивачка, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності із ст. 167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або у інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідачку визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Залізнична, б. 28, с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області.

При цьому, суд враховує, що ст. 29 ЦК України передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка не надала суду жодного належного та достатнього доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову (якщо такі є).

У той же час суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у частині зняття відповідачки з місця реєстрації проживання, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, тобто у разі визнання таким, що втратив право користування житлом. У такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщення, є підставою для зняття з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині.

Враховуючи вищевказане, керуючись Конституцією України,ст.ст. 71, 167 ЖК України,ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 29, 181, 316-319, 321, 325, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 35, 60, 76, 131, 169, 208-209, 212-215, 224-226, 228, 232-233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Залізнична, 28 у с. Верхня Криниця, Василівського району Запорізької області, та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у вказаному житловому будинку.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4