РІШЕННЯ

іменем України

"01" вересня 2017 р. 145/1580/14-ц

2/145/6/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору КП "Гніваньводопостач"

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що вона власник квартири АДРЕСА_1.

Зазначена квартира розташована на другому поверсі багатоквартирного будинку. Власником суміжної квартири № 1, розташованої на першому поверсі того ж будинку по вул. Лазо, 3 в м. Гнівань є ОСОБА_3

В 2008 році він розпочав капітальний ремонт своєї квартири, який закінчив у 2010 році. При проведенні ремонтних робіт ним було здійснено будівництво прибудови 7,3х3,5м до житлового будинку, переплановано приміщення в квартирі, демонтовано димохідний канал та здійснено капітальний ремонт гаражу.

Оскільки під час проведення ремонту відповідачем було демонтовано частину капітальної стіни, розібрано міжкімнатні перегородки, прорізано нові вхідні двері та здійснено прибудову до капітальної стіни, стіни її квартири почали деформуватись та просідати, внаслідок чого утворились тріщини, які останнім часом почали розширюватись, що може призвести до повного руйнування її квартири.

З цього приводу неодноразово висловлювала претензії відповідачу, однак на її звернення він не відреагував, через що вона була вимушена звернутись до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю зі зверненням про необхідність проведення перевірки на предмет законності дій ОСОБА_3

Згідно отриманої нею відповіді дане будівництво та перепланування були проведенні відповідачем самовільно в порушення ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», за що 18.07.2012 року був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Крім того, в порушення вимог припису інспекції державного архітектурно - будівельного контролю відповідачем жодних заходів щодо виправлення допущених ним порушень вжито не було.

Внаслідок його неправомірних дій її майну завдано шкоди на 20000грн.

Крім того, неправомірними діями відповідача їй також заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок руйнування стін її квартири вона втратила спокій. Постійно перебуває в стані хвилювання, ритм її життєдіяльності порушено. З нею проживають її діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона також хвилюється за них, оскільки належна їй квартира може повністю зруйнуватись, а іншого житла у неї немає, відтак вона та її діти можуть залишитись на вулиці.

Все це призводить до сильних душевних страждань, моральну шкоду оцінює в 5000,00 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь на відкшодування матеріальної шкоди 20000 грн., 5000 грн. на відшкодування моральної

шкоди, а також судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали із наведених в ньому підстав.

Крім того, позивачка пояснила, що в 2007 році вона придбала у власність квартиру №3 в м. Гнівані, по вул. Лазо, в буд. №3. Її квартира розташована над квартирою відповідача та перебуває в аварійному стані. В 2008 році позивач самовільно спорудив добудову до їхнього будинку, зруйнував частину несущої стіни і на місці віконного пройому, облаштував дверний прохід до самочинної прибудови, внаслідок чого будинок просідає, а біля 5 років назад в стінах її квартири зявились тріщини. ОСОБА_7 також самовільно зробив перепланування своєї квартири, демонтував перестінок, а підпору під тавру встановив не зразу і не в тому місці де був димохід. Коли вона придбала дану квартиру, то біля підвіконника була лише одна незначна тріщина, а після самочинних прибудов та перепланувань проведених відповідачем дана тріщина збільшилась та утворилися нові тріщини.

Коли прибув експерт для обстеження будинку згідно рішення суду для надання відповіді чи вплинули перебудови в квартирі ОСОБА_3 та добудова до неї на виниклі пошкодження в конструкції її квартири і вони пішли в квартиру ОСОБА_3, то він їх не впустив, а викликав міліцію, мотивуючи тим, що в експерта не було при собі ухвали суду і огляд його квартири не змогли провести. Коли експерти приїхали вдруге, то ОСОБА_3 їх знову не допустив до своєї квартири для її огляду.

Оскільки її квартира перебуває в аварійному стані і ведеться судовий розгляд вона не може здійснювати її ремонт, постійно перебуває в страху, боїться, щоб кварира взагалі не розвалилася. Вона втратила сон, не може нікого запросити в квартиру через той стан, в якому вона перебуває, втратила нормальні життєві звязки.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що дійсно в 2009 2010 р.р. самовільно, без будь яких погоджень і технічних дозволів провів перепланування в своїй квартирі, демонтував стіну, в якій проходили димовентиляційні канали, а на її місці, для уникнення руйнувань, встановив швелер. На його думку дана стіна в його квартирі не була несущою і не могла потягнути за собою пошкоджень, які виникли в квартирі позивачки, що розташована на другому поверсі над його квартирою. Оскільки в нього на утриманні дитина інвалід, то він дійсно до своєї квартири самочинно спорудив прибудову ще однієї кімнати, а прохід до неї облаштував на місці віконного пройому, тому вважає, що технічних порушень, які могли б викликати тріщини в квартирі ОСОБА_1, він не вчинив. Фундамент під дану прибудову він зробив ще в 2006 році.

Позивачка також демонтувала плиту на твердому паливі і димохід в своїй квартирі, з часу її придбання не проводить ремонту в квартирі, а будинок 1962 року забудови, поряд проходить залізниця, за 3 метри від будинку вона бурила свердловину, що в комплексі є причиною виниклих пошкоджень в конструкції її квартири.

Коли прибув до нього експерт для обстеження його квартири (разом із ОСОБА_1) , то він його не впустив до своєї квартири, оскільки в того не було при собі посвідчення і викликав працівників поліції, а коли експерти прибули вдруге, то одного із них він впізнав це був той експерт, якого він не впустив в квартиру раніше і, оскільки про день приїзду його не попередили за 40 днів, то він сказав дружині, щоб та не допускала їх в квартиру. Він їх спостерігав через вікно. Акт про не допуск до обстеження квартири він відмовився підписувати. В наступному судовому засіданні ОСОБА_3 частково змінив свої пояснення та заявив, що після роботи із фарбами в нього боліла голова, а тому він не мав змоги допускати експертів для огляду його квартири. На демонтування димоходу в своїй квартирі в нього була усна згода позивачки.

Представник КП "Гніваньводопостач" в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення, а в частині відшкодування моральної шкоди до часткового задоволення, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2008року, посвідченого 04.04.2008 року приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_8 (а.с.8).

Дана квартира зареєстрована за ОСОБА_1 в КП «ВООБТІ» 15.04.2008року, що стверджується реєстраційним посвідченням (а.с.9).

Вказана квартира розташована на другому поверсі над квартирою №1 зазначеного будинку № 3 по вул. Лазо м. Гнівань, що вбачаться з матеріалів інвентаризаційної справи вказаного домоволодіння.

Власником квартири № 1, що розташована на першому поверсі того ж будинку по вул. Лазо, 3, в м. Гнівань Тиврівського району, є ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 30.12.2004 року, посвідченого 30.12.2004 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу (а.с.128).

Зазначена квартира зареєстрована в КП «ВООБТІ» за ОСОБА_3 11.01.2005року, що стверджується реєстраційним посвідченням (а.с.131).

В 2009 2010 р.р. ОСОБА_3 самовільно, без відповідної проектної документації на проектування та будівництво, будь-яких погоджень і технічних дозволів, в порушення ст.ст. 26,31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», провів реконструкцію в даній квартирі: збільшив житлову кімнату, шляхом видалення стін між коридором та кладовою, в яких проходили димовентиляційні канали; спорудив прибудову до будинку розміром 7,3м х 3,5м, а прохід до неї облаштував на місці віконного прорізу зі своєї квартири, за що 18.07.2012року був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини стверджуються листом виконокому Гніванської міської ради від 04.07.2012 року, інспекції ДАБК у Вінницькій області від 11.07.2013 року, актом від 01.02.2014року (а.с.12,13,14) та не заперечуються відповідачем.

Згідно акту, складеного виконкомом Гніванської міської ради 01.07.2014року №02-13/687 (а.с.14) в квартирі позивачки № 3 в буд. №3 по вул. Лазо в м. Гнівань в коридорі 3-1, кухні 3-4 та кладовій 3-5 в районі зєднань внутрішніх, несучих стін з стелею та підлогою проглядається велика кількість значних тріщин, які в деяких місцях досягають 15мм. Спостерігається просідання дверних та віконних прорізів (а.с.14).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.04.2015року №132/133/15-21 фундамент будинку, де знаходяться квартири сторін, має окремі тріщини; в стінах, перекритті, перегородках тріщини та часткове відшарування штукатурки; на даху та покрівлі послабленні кріплення, просвіти; в отворах - дрібні тріщини в місцях перемикання коробок до стіни; на сходах дрібні тріщини і незначне жолоблення східців.

Величина фізичного зносу квартири позивачки 37%; елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії (а.с.48-62).

Згідно із звітом №111/16 ТОВ "ВІНСТРАТЕГІЯ-БУДЕКСПЕРТИЗА" (а.с.158- 194) несучі та огороджувальні конструкції квартири позивачки не придатні до нормальної експлуатації.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.04.2015року №132/133/15-21 вартість ремонтно будівельних робіт, проведення яких є необхідним для відновлення даної квартири (а саме відбивання штукатурки, штукатурення та вапняне фарбування стін та стелі) (а не євроремонту) - 21336грн.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками визнаються витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. -№ 6 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При проведенні експертизи від 14.04.2015року №132/133/15-21 визначити причини технічного стану квартири позивачки не представилось можливим (а.с. 47-62).

В подальшому по справі 23.02.2016 року за клопотанням позивачки судом була призначена будівельно -технічна експертизи на предмет визначення причини деформації будівельних конструкцій квартири позивачки, проведення якої було доручено ТОВ "ВІНСТРАТЕГІЯ-БУДЕКСПЕРТИЗА" ( а.с. 151,152).

Проте дана експертиза не була проведена в звязку з ухиленням відповідача від її проведення.

Так, для проведення даної експертиза було необхідним обстеження проведених перепланувань в квартирі відповідача, без чого проведення експертизи є неможливим.

Однак відповідач безпідставно двічі не допустив експертів до своєї квартири, що стверджується актом від 16.09.2016 року (а.с.202) та поясненнями позивачки. Факти не допуску експертів для огляду квартири не заперечує відповідач.

Його мотиви про те, що у експертів не було службового посвідчення, що його не попередили про прибуття експертів за 40 днів, та уже змінена версія відмови про те, що він захворів, так як отруївся парами фарби, суд вважає надуманими.

Доказів про погане самопочуття на час прибуття експертів відповідач суду не надав. Про призначення будівельно технічної експертизи позивачу було добре відомо , оскільки експертиза призначалась в суді за його участі і експерт прибув до його квартири у супроводі позивачки.

Його посилання на те, що експерт був зобовязаний повідомити його про проведення експертизи за 40 днів взагалі не ґрунтується на вимогах закону.

Слід також зазначити, що за клопотанням відповідача ухвалою суду від 31.10.2016 року судом також призначалась будівельно-технічна експертиза на предмет встановлення причини деформацій будівельних конструкцій в квартирі позивачки (а.с. 208).

Проте, в подальшому від проведення даної експертизи відповідач відмовився. Тобто, доводи відповідача про те, що дані деформації виникли з причин, незалежних від проведених ним перепланувань, нічим не підтверджені.

Відповідано до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

За наведених обставин, суд визнає факт наявності причинного звязку між проведеною відповідачем самовільно, без відповідної проектної документації на проектування та будівництво, будь-яких погоджень і технічних дозволів реконструкцію в його квартирі АДРЕСА_3 (Амосова) в м. Гнівань та деформаціями будівельних конструкцій в квартирі позивачки, що розташована під нею.

Під час судових дебатів позивач просила стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди 21336грн. ( відповідно до експертизи від 14.04.2015року №132/133/15-21 ).

Проте, всупереч ст. 31 ЦПК України, належним чином оформленої письмової заяви про збільшення позовних вимог, вона не подала, а тому суд справу розглядає згідно з приписами ст. 11 ЦПК України - в межах заявлених в установленому цивільно-процесуальним законом порядком вимог.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого, може зобов 'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відтак позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення повністю в сумі 20000грн.

Крім того, внаслідок пошкодження майна позивачці завдано моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, п. 3 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачки, ступінь вини відповідача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а саме, що позивачка внаслідок дій відповідача змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що у неї на утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, 21.04.2002р.н. та ОСОБА_5, 18.01.1999р.н. (а.с.15), а також, що у відповідача також є малолітня дитина інвалід ОСОБА_10, 20.10.2005р.н. (а.с. 83-85), враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволити на 2000грн.

Судові витрати позивачки становлять 243грн. 60 коп. судового збору (а.с. 1) та 4460 грн. витрати за проведення експертизи (а.с. 203,204), які відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує пропорційно розміру задоволених позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди з відповідача на користь позивачки.

Позивачкою при подачі позову не був сплачений судовий збір за вимогу немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди), який на час подання позову становив 243,60грн.

Оскільки позов в цій частині вимог задоволено частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує несплачений судовий збір з сторін пропорційно розміру задоволених вимог - відповідача в сумі 97,44 грн.(40%) та пропорційно розміру позових вимог, в задоволенні яких відмовлено з позивачки в сумі 146,16грн. (60%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,146, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 22,23,1166,1167,1192 ЦК України-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачені нею судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 97 (дев'яносто сім) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі сто сорок шість (сто сорок шість) гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4460 (чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.