Справа №482/1336/16-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 серпня 2017р. м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Баранкевич В.О., при секретарі Андрусенко В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку будинку у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21 вересня 2016року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування на частину будинку, що відноситься до спільної сумісної власності.

В своєму позові ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно і позивач прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), проте йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва на частку житлового будинку та земельної ділянки на якій він розміщений, що належали на праві спільної сумісної власності його батьку та матері і розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус посилався на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. Позивач вказує, що оригінали правовстановлюючих документів на вказане майно знаходяться у відповідача - його матері, але та утримує їх у себе, перешкоджаючи оформленню позивачем спадщини.

Позивач зазначив, що відповідач не приймала спадщину після смерті ОСОБА_3, а отже він має право на спадкування ? зазначеного житлового будинку та земельної ділянки на якій він розміщений.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Як підставу для забезпечення позову ОСОБА_1 вказав, що відповідно до Інформаційної з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Зазначене майно, є предметом спору по цивільній справі № 482/1336/16-ц, за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування на частку будинку, що відноситься до спільної сумісної власності одного з подружжя (спадкодавця).

ОСОБА_2 вільно використовує та розпоряджається майном, що складає предмет спору по цивільній справі № 482/1336/16-ц. Вона як зареєстрований одноосібний власник майна, має можливість вчинити дії спрямовані на відчуження будинку, що розташовано за адресою АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що має всі підстави вважати, що відповідач може розпорядитися зазначеним майном, що знаходиться в нього на праві власності та відчужити його на користь інших осіб. Такі дії з боку відповідача можуть завадити всебічному та повному розгляду справи й в подальшому призвести до неможливості вирішення спору по суті.

Посилаючись на вищевикладене позивач з метою забезпечення позову просить накласти арешт на спірний житловий будинок та земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заяву розглянуто без участі позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладанням арешту на майно або кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.06р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з'ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, керуючись пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та враховуючи докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, інші докази у їх сукупності, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки, позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на вказані частки майна та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, дослідивши надані документи, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову позовним вимогам, який просить застосувати позивач в порядку забезпечення заявленого позову, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку будинку у порядку спадкування - задовольнити.

Вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1) житловий будинок загальною площею 75,3 кв.м, житловою площею 48,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1; 2) земельну ділянку на якій розташовано вищевказаний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягувач - ОСОБА_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2. Боржник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 56660, АДРЕСА_1.

Строк пред'явлення даної ухвали до виконання - 3 роки. Ухвала підлягає негайному виконанню і її оскарження не зупиняє її виконання. Відповідач може протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову вжитих судом. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: