АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 753/3308/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Даниленко В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6636/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Рейнарт І.М., Немировської О.В.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Гурніка Артема Ігоровича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»

звернулось до суду з вищевказаним позовом, просило стягнути з ОСОБА_3 в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 15 004,49 грн. на свою користь.

Посилається на те, що 15.08.2012 року

на вул. Хрещатик 4 у м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за

участю автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, та автомобіля «Порше», д.н.з.

НОМЕР_2, під керуванням відповідача, цивільно-правова відповідальність якого

була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Вказана

ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3

На підставі рішення Господарського суду м.Києва ПрАТ «Українська

транспортна страхова компанія» сплатила ПрАТ «СК «Українська страхова група»

15 004,49 грн. страхового відшкодування. У зв'язку з цим у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до ОСОБА_3 про стягнення відшкодування в порядку регресу відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на те, що після внесення змін до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не змінилися положення статей 33, 38 щодо обов'язку страхувальника про вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо не повідомив його про настання страхового випадку.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, тому в силу ст. 305 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відсутність повідомлення про страхову подію не є підставою для задоволення позову, оскільки позивач добровільно сплатив страхове відшкодування потерпілій стороні.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2012 року на вул. Хрещатик 4 у м.Києві сталась

дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Хонда», д.н.з.

НОМЕР_1, та автомобіля «Порше», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3., цивільно-правова відповідальність якого була зареєстрована ПрАТ

«Українська транспортна страхова компанія» (а.с.6).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.08.2012 року ОСОБА_3 визнано винною у вчинені вказаної ДТП і притягнуто адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.9).

Як встановлено рішенням Господарського суду м.Києва від 28.11.2013 року, 21.11.2012 року платіжним дорученням № 15038 ПрАТ «СК «Українська страхова група» сплачено 15 504,49 грн. із призначенням платежу: страхове відшкодування по договору № 25-1304-0212 від 18.02.2011 року, на підставі страхового акту № ДККА-19587 від 20.11.2012 року та рахунку № 2353 від 08.11.2012 року.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 28.11.2013 року з ПрАТ

«Українська транспортна страхова компанія» на користь ПрАТ «СК «Українська

страхова група» стягнуто 15 004,49 грн. відшкодування шкоди завданої внаслідок

ДТП (а.с.12-14).

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За цією нормою страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 15 004,49 грн.

Проте висновки суду про добровільну сплату страхового відшкодування, не відповідають дійсності, так як позивач не бажав сплачувати кошти в добровільному порядку, а сплатив лише на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2013 року.

Викладене підтверджується рішенням Господарського суду м.Києва від 28.11.2013 року яким встановлено, що ПрАТ « СК «Українська страхова група» з метою досудового врегулювання спору, 06.06.2013 року звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, яку було надіслано позивачу 12.06.2013 року, проте відповіді від позивача отримано не було.

Крім того, відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного суду України по цивільній справі № 6-248цс15 від 16 вересня 2015 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки фактичні обставини даної справи не є аналогічними фактичним обставинам на які посилається суд першої інстанції.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не повідомив страховика про настання страхового випадку, що позбавило можливості страховика переконатись, що ця подія є страховим випадком і це вплинуло на його рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, яке було стягнено рішенням Господарського суду м.Києва від 28.11.2013 року.

Враховуючи викладе, колегія суддів дійшла до висновку, що позивач має право на відшкодування йому страхового відшкодування в порядку регресу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції вказаним обставинам належної оцінки не дав, неповно з'ясував дійсні обставини справи та дійшов помилкового висновку про застосування вказаних норм права.

Оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, при постановленні рішення неправильно застосовував норми матеріального права, колегія суддів скасовує рішення суду та постановляє нове рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - Гурніка Артема Ігоровича задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування в сумі 15004 гривень 49 копійок, судовий збір в сумі 1378,00 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді