Провадження № 2/761/1159/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

В липні 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», в якому просив суд: скасувати наказ відповідача від 08 червня 2016р. № 410-к «Про дисциплінарне стягнення» про оголошення позивачу догани.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він працює у відповідача на посаді доцента кафедри, відповідно до укладеного з ним контракту та наказу відповідача за № 878-к від 06 грудня 2013р.

08 червня 2016р. відповідачем було видано вищезазначений наказ № 410-к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. На думку позивача зазначений наказ є незаконним, винесений з порушенням трудового законодавства, а саме за відсутності складу відповідного дисциплінарного проступку, та порушенням відповідної процедури, без повного з'ясування всіх обставин, а також відсутністю дисциплінарного проступку.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що дійсною причиною видання зазначеного наказу є неприязні стосунки, які виникли між ним та завідувачем кафедри ОСОБА_3 Наголошував, що ним не було порушено трудової дисципліни і було здійснення проведення відповідних занять зі студентами, але оскільки кабінет, який було визначено за розкладом, не має відповідної техніки, а викладач зобов'язаний вести електронний журнал, в який проставляються оцінки успішності студентів і на підставі якого формується відомості для іспитів, він змушений був здійснити викладання та опитування на кафедрі аадміністратвиного та конституційного права.

Також позивач звертав увагу суду, що йому не було надано часу для надання пояснень по суті обставин акту, складеного завідувачем кафедри, працівник відділу кадрів пообіцяв надати копію акту після того, як позивач проставить свій підпис про ознайомлення.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, зазначаючи, що позивач, як викладач вищого навчального закладу не виконував свої посадові обов'язки, на власний розсуд змінив розклад занять, і не здійснив дії по наданню належним чином освітніх послуг, а тому відповідачем з дотриманням вимог трудового законодавства було притягнуто останнього до відповідальності.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює у відповідача у відділі кадрів. Свідку відомо, що позивача було запрошено до відділу кадрів відповідача, оскільки надійшло подання від завідувача кафедри, на якій працює позивач. Останній з'явився до відділу кадрів, і в присутності завідувача кафедри ОСОБА_3 повідомив, що поспішає, оскільки в нього за розкладом занять іспит, але потім повернувся і розписався на документі. Термін в який позивач повинен надати пояснення позивачу не доводились. Свідок зазначала, що на канцелярію відповідача покладено реєстрація всіх документів, як здійснювалась реєстрація документів по факту порушення позивачем трудової дисципліни свідок не пам'ятає. В присутності свідка позивач повідомив, що надасть пояснення пізніше. Свідок не могла пояснити суду, чому акт про відмову надати пояснення по суті дисциплінарного проступку по часу складений раніше ніж було ознайомлено позивача з актом від 10 травня 2016р.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що він працює у відповідача на посаді завідувача кафедри адміністративного і конституційного права. Свідок знайомий з позивачем, оскільки останній працював на зазначеній кафедрі поки не була створена кафедра кримінального права і процесу, куди позивач перейшов працювати. 10 травня 2016р. свідок перебував на кафедрі адміністративного і конституційного права в кабінеті № 535, і бачив що в цьому кабінеті позивач проводив заняття зі студентами та вносив відомості до електронного журналу, з приводу успішності студентів та здачі ними поточних завдань, при цьому була присутня і викладач кафедри ОСОБА_6 На кафедрі позивач перебував приблизно до 20:00 год.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що вона працює на посаді доцента кафедри адміністративного і конституційного права, 10 травня 2016р. позивач дійсно проводив викладання відповідної дисципліни на кафедрі адміністративного і конституційного права, оскільки в аудиторії, яка була визначена розкладом відсутній комп'ютер, при цьому були присутні вона та завідувач цієї кафедри. Свідку відомо, що завідувач кафедри кримінального права і процесу ОСОБА_3 негативно ставиться до позивача, ще з часу коли вони разом працювали на кафедрі адміністративного і конституційного права. Також свідок повідомила суду, що в Листі - ознайомлення працівників кафедри кримінального права та процесу з правилами внутрішнього розпорядку і колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом відповідача, підпис про ознайомлення було проставлено не позивачем, а свідком.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що працює на посаді завідувача кафедри кримінального права та процесу. 10 травня 2016р. вона, як завідувач кафедри зайшла до аудиторії, де позивач повинен був проводити заняття, і виявила, що позивач та студенти відсутні. Після чого по вказаному факту нею та іншими співробітниками було складено акт. На наступний день позивача було викликано до відділу кадрів, і запропоновано надати пояснення, у зв'язку з тим, що він відмовився надати пояснення. Свідок не могла пояснити суду, чому було складено акт про відсутність позивача, не дочекавшись закінчення часу занять, і знаходження свідка в аудиторії лише 20 хвилин. Як зазначила свідок зазначений акт про відсутність позивача і не виконання ним своїх обов'язків було зареєстровано на кафедрі. Свідок вважає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки доводи зазначені ним в позові є надуманими, до зазначеного висновку свідок дійшла після того, як ознайомилась зі змістом позову ОСОБА_1. Також свідок повідомила, що позивача було ознайомлено з актом про його відсутність, про що він розписався у відділі кадрів, та свідок зазначила, щоб позивач надав пояснення, але позивач відмовився надати пояснення про що було складено відповідний акт.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорюється сторонами, що згідно наказу відповідача від 06 грудня 2013р. за № 878-к позивача було прийнято на посаду доцента кафедри конституційного та адміністративного права на умовах контракту терміном на п'ять років з 02 грудня 2013р. по 01 грудня 2018р. (а.с. 30, 37-39, 43).

Наказом відповідача № 882-А від 25 грудня 2015р. «Про реорганізацію кафедр юридичного факультету ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» було створено кафедру кримінального права та процесу (а.с. 31-33).

01 лютого 2016р. позивача було переведено з кафедри конституційного та адміністративного права на кафедру кримінального права та процесу зі збереженням умов та строку контракту, строкового трудового договору, посад, посадових окладів, надбавок, доплат (а.с. 36).

08 червня 2016р. відповідачем було видано наказ № 410-к «Про застосування дисциплінарного стягнення», згідно якого за порушення позивачем трудової дисципліни, передбаченої Правилами внутрішнього розпорядку (п. 2 (а, б), 4, 6 розділу ІІІ), функціональних обов'язків, передбачених посадовою інструкцією (п. 2.5., 2.7, 2.17, 2.22, 2.36, 2.37) обов'язків визначених трудовим договором (контрактом) (п. контракту 1.2., 3.4), навчального процесу визначеного Положенням про організацію освітнього процесу в Університеті (п. 4.2.8, 4.2.9), останньому оголошено догану. Підставами, відповідно до яких до позивача було застосовано зазначене стягнення: акт від 10 травня 2016р., акт від 13 травня 2016р., заява позивача від 16 травня 2016р., посадова інструкція позивача та контракт (а.с. 9-11).

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що доцент кафедри кримінального права та процесу юридичного факультету ОСОБА_1 на робочому місці в аудиторії № 455 в робочий час, де за розкладом він був зобов'язаний проводити навчальні заняття, а саме - контактне заняття з 17:20 год. до 18:30 год. та консультацію перед іспитом з 18:30 год. до 19:50 год. з дисципліни «Кримінальне процесуальне право» для студентів ІІІ курсу юридичного факультету заочної форми навчання був відсутнім.

З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2016р. о 17:20 год. комісією у складі інспектора з контролю за забезпеченням навчального процесу ІІ категорії юридичного факультету ОСОБА_7, завідувача кафедри кримінального права та процесу ОСОБА_3, завідувача кафедри правового регулювання економіки ОСОБА_8 було складено акт про те, що 10 травня 2016р. о 17:20 год. позивач, як доцент кафедри кримінального права та процесу був відсутній в аудиторії 455, де за розкладом він зобов'язаний проводити контактне заняття (17:20 год. - 18:30 год.) та консультацію перед іспитом (18:40 год. - 19:50 год.) з дисципліни «Кримінально - процесуальне право» для студентів ІІІ курсу заочної форми навчання (а.с. 12).

Судом критично оцінюється вказаний акт від 10 травня 2016р., оскільки протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів того, на підставі чого (розпорядження, наказу, положення, посадової інструкції тощо) була створена вищезазначена комісія. Так, допитана в якості свідка завідувач кафедри ОСОБА_3 зазначала, що перевірка дотримання викладачами кафедри трудової дисципліни входить до кола її посадових обов'язків, як завідувача кафедри, на якій працює позивач. На підставі чого приймали участь у складі комісії інші її члени суду повідомлено не було. Також, допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили різний порядок реєстрації зазначеного акту. Так за показами ОСОБА_3 зазначений акт підлягав реєстрації і зареєстрований на кафедрі, в свою чергу, за показами ОСОБА_4 вся кореспонденція, в тому числі і зазначений вище акт підлягав реєстрації в канцелярії закладу. Разом з тим, надані суду копії цього акту, як стороною позивача, так, і стороною відповідача взагалі не містять відомостей про його реєстрацію. Також в судовому засіданні ні представник відповідача, ні свідок ОСОБА_3 не могли повідомити суду, яким чином комісією було встановлено відсутність позивача і не здійснення ним навчального процесу з відповідної дисципліни, якщо акт від 10 травня 2016р. був складений о 17:20 год., а тривалість занять становила з 17:20 год. до 18:30 год. та з 18:40 год. до 19:50 год.

Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За змістом ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України).

Частинами 1, 2 ст. 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів того, що позивачу було запропоновано надати пояснення по суті виявлених порушень.

Судом встановлено, що 13 травня 2016р. о 14:20 год. комісія у складі: завідувача кафедри кримінального права та процесу ОСОБА_3, завідувача сектору відділу кадрів ОСОБА_4, провідного фахівця відділу кадрів ОСОБА_9 було складено акт про те, що доцент кафедри ОСОБА_1 відмовився надати пояснення з приводу своєї відсутності в аудиторії 455 на контактному заняття (17:20 год. -18:30 год.) та консультації перед іспитом (18:40 год. -19:50 год.) з дисципліни «Кримінально - процесуальне право» для студентів ІІІ курсу заочної форми навчання (а.с. 13).

Однак, як встановлено судом, позивачу не було зазначено протягом якого строку він повинен надати зазначені пояснення. До того ж, в судовому засіданні позивач пояснював, що він не відмовлявся надати пояснення, а просив надати копію відповідного акту від 10 травня 2016р. після чого він в змозі буде надати пояснення, проте як вбачається з запису на акті від 10 травня 2016р. копію цього акту було надано позивачу 13 травня 2016р. о 14:45 год., тобто вже після того, як було складено акт про відмову позивача надати пояснення.

Також стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів, на підставі чого було створено комісію, яка склала акт від 13 травня 2016р., як і не могла пояснити сторона відповідача, що позивача не було ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 65), про що повідомила в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 Не міг пояснити представник відповідача в судовому засіданні чому і акт від 13 травня 2016р. також не був жодним чином зареєстрований на підприємстві.

В судовому засіданні позивач зазначав, що у зв'язку з неналежним технічним забезпеченням, він не мав можливості 10 травня 2016р. провести відповідні заняття зі студентами ІІІ курсу заочної форми навчання з дисципліни «Кримінально - процесуальне право» в аудиторії № 455, у зв'язку з чим проводи ці заняття в іншій аудиторії, що підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6 Покази свідка ОСОБА_3, що була повністю дотримана процедура притягнення позивача до відповідальності, яка повідомила в судовому засіданні 12 травня 2017р., що сторона відповідача надала їй для ознайомлення матеріали позовної заяви, судом оцінюються критично.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог, враховуючи те, що суд не наділений повноваження, щодо скасування наказу роботодавця, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає вірним визнати незаконним наказ відповідача за № 410-к від 08 червня 2016р. «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. 43 Конституції України; ст. ст. 147-149, 232, 235 КЗпП України, в редакції які діяли на час спірних правовідносин; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992р. за № 9, з подальшими змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про скасування наказу - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ № 410-к від 08 червня 2016р. «Про застосування дисциплінарного стягнення» Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана».

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ грн. 20 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: