АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2849/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1572/17Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - АБРАМОВА П.С., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому зазначав, що працює на підприємстві залізничного транспорту з жовтня 1994 року.

22 лютого 2013 року переведений на посаду бригадира (звільненого) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів 5-го розряду в цеху екіпірування пасажирських вагонів Кременчук зі зміною пізніше найменування посади, та у подальшому начальником пасажирського поїзду.

Також зазначив, що наказом № 34/Д від 18 травня 2016 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення порядку перевезення пасажирів.

Вважав дисциплінарне стягнення незаконним, оскільки адміністрація відповідача не обґрунтувала підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, не дотрималася порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки він входить до керівного складу Вільної профспілки, але адміністрація підприємства не зверталася з поданням на одержання згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У зв'язку з вищевикладеним просив: визнати незаконним наказ № 34/Д від 18 травня 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; стягнути з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 3500 грн. та моральної шкоди 20 тис. грн., посилаючись на порушення відповідачем його трудових прав, заподіяння матеріальної і моральної шкоди, котра виражена у наявності моральних страждань, розриву нормальних життєвих зв`язків з рідними та колегами по роботі.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «УкрЗалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання скасування рішення місцевого суду з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 прийнято з 27 жовтня 1994 року на роботу провідником пасажирських вагонів в резерв провідників станції Кременчук Дирекції по обслуговуванню пасажирів Полтавського відділення Південної залізниці.

Після неодноразового переведення на інші посади, у тому числі у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми підприємств залізничного транспорту в Україні, з 22 лютого 2013 року позивач працює на посаді бригадира ( звільненого ) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів 5-го розряду в цеху екіпіровки пасажирських вагонів станції Кременчук відокремленого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця», найменування якої ( посади ) змінено з 11 травня 2016 року на бригадира ( звільненого ) підприємств залізничного транспорту 5-го розряду виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця».

Місцевим судом також встановлено, що наказом начальника виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» від 30 березня 2016 року за № 84 у зв`язку з виробничою необхідністю на позивача накладено виконувати обов`язки начальника пасажирського поїзду резерву провідників Полтава з 01 квітня 2016 року до 30 квітня 2016 року.

18 травня 2016 року наказом за №34/Д виконуючого обов`язки начальника виробничого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 7.13. «Інструкції начальника пасажирського поїзду», затвердженої наказом від 27 квітня 2012 р. №158-ц, вимоги телеграфної вказівки від 10 липня 2015 року Л-05-10,2211, §78 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, яке виразилось у порушенні посадових обов`язків, невиконанні вказівок, розпоряджень та наказів керівництва, не вірному заповненні квитанцій ф. ГУ-57 з оголошенням догани ( т. 2 а.с. 1-2 ).

Згідно довідки відповідача за № 3200 від 20 грудня 2016 р. та розрахунків заробітної плати за травень -грудень місяці 2016 року позивача на підставі наказу № 34/Д від 18 травня 2016 року було позбавлено винагороди по результатам роботи за травень 2016 р. у розмірі 256,85 грн. ( т. 2 а.с. а.с. 125, 178-185 ).

Відмовляючи в позові місцевий суд виходив з того, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на законних підставах з дотриманням вимог ст.ст. 43, 252, 147 149 КЗпП України.

Апеляційний суд Полтавської області вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана;2) звільнення.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Із справи вбачається, що позивач працював на різних посадах у відповідача: в.о. начальника поїзда, ревізора, начальника резерву провідників, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних наказів і трудової книжки.

10 березня 2016 р. ОСОБА_2 здав іспити в комісії ПАТ «Укрзалізниця» з професійного відбору кандидатів на посаду начальника поїзда (т. 3 а.с.11-14). Тобто, позивач мав належну підготовку, обсяг знань та досвід необхідний для виконання обовязків начальника поїзда.

Крім того, ОСОБА_2 був ознайомлений з посадовою інструкцією начальника поїзда, що підтверджується його особистим підписом на посадовій інструкції. (т.1 а.с.124-132, т 2. а.с.36-48).

Також перед рейсом позивач був проінструктований про недопущення членами поїзної бригади та начальником поїзда перевезення безквиткових пасажирів (т.1 а.с 159).

29 квітня 2016р. поїзд № 783/784 сполученням Дніпропетровськ-Полтава, де позивач виконував обов`язки начальника поїзда, був перевірений комісією НКРС регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на дільниці Дніпропетровськ -Пятихатки. За результати перевірки ревізорами зроблено запис у рейсовий журнал (т.1 ас.154) виконуючого обов`язки начальника поїзда, складено акт форми ЛУ-4 на перевезення 8-ми безквиткових пасажирів.

При цьому, було встановлено, що позивачем було допущено порушення п.7.13 Інструкції начальника пасажирського поїзда, § 78 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, телеграфної вказівки керівництва пасажирської служби від 10 липня 2015р. за №Л-05-10/2211, що виразилося у порушенні посадових обовязків, невиконанні вказівок, розпоряджень та наказів керівництва, не вірному заповненні квитанцій ГУ-57 та призвело до перевезення 8-и безквиткових пасажирів у вагоні № 2 зазначеного поїзду.

Наказом начальника дільниці від 18.05.2016 № 34-Д за допущені порушення ОСОБА_2 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани( а.с.1,2 т.2).

З пояснень наданих пасажирами ревізорам вбачається, що пасажири у вагоні №2 поїзда № 783/784 сполученням Дніпропетровськ-Полтава проїзджали без проїзних документів ( т.1 а.с.239-246).

Згідно п. 7.2 Правил «посадка у поїзд осіб, що здійснюють поїздку за повними проїзними документами, здійснюється за предявленням проїзного документа та документа, який посвідчує особу».

Пунктом 7.21 Правил передбачено, що «у виняткових випадках з дозволу начальника поїзда дозволяється посадка пасажирів у поїзд, якщо вони не встигли придбати проїзні документи в касі. При цьому посадка дозволяється тільки у штабний вагон з подальшим оформленням проїзду: протягом однієї години з моменту відправлення поїзда з пункту формування (обороту) і протягом 30 хвилин з проміжних станцій. Штрафи при цьому не стягуються».

У відповідності до схеми поїзда у поїзді №783/784 Дніпропетровськ-Полтава 29 квітня 2016р. штабним вагоном був вагон № 3, заводський № 30023, а вагон № 2, заводський № 30122 був звичайним вагоном і застосовувати пункт 7.21 Правил на який посилається позивач взагалі неможливо, тому, що безквиткові пасажири були посаджені не у штабний вагон. Враховуючи, що пасажири, яких виявили ревізори у вагоні № 2, а не у штабному вагоні, не мали проїзних документів, то дії ревізорів не були неправомірними.

Оскільки пасажири, яких виявили ревізори у вагоні № 2 не мали проїзних документів дії ревізорів є правомірними.

Враховуючи допущені позивачем порушення він правомірно з дотриманням вимог ст. 147-149 КЗпП України був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна стонона зобов`язвана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Будь-яких доказів які б підтверджували факт правомірності дій позивача щодо посадки у поїзд 8-ми безквиткових пасажирів до суду не надано.

Щодо моральної шкоди то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або

ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням

здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі

інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,

у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у

порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість

продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з

оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Будь-яких доказів моральної шкоди, підстав її виникнення та чим спричинена позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що дисциплінарне стягнення є наслідком упередженого ставлення з боку адміністрації ПАТ «Українська залізниця» спростовуються матеріалами справи.

Із справи вбачається, що адміністрацією ПАТ «Укрзалізниця» ретельно проводилося службове розслідування з приводу цього питання та цей випадок неодноразово був предметом розгляду на оперативних нарадах (т. 1 а.с.57-76).

Також було надано оцінку діям усіх причетних осіб, а саме: провідника ОСОБА_7, ОСОБА_3, майстра резерву провідників ОСОБА_4 та інш., що свідчить про неупередженість з боку адміністрації ПАТ « Укрзалізниці».

Крім того, згідно наказу начальника дільниці від 07.02.2017 року № 4/Д з позивача достроково було знято дисциплінарне стягнення(т.2 а.с.161).

Доводи апеляційної скарги та пояснення позивача щодо правомірного перевезення 8-ми безквиткових пасажирів є безпідставними.

В матеріалах справи наявні докази того, що на час відправлення поїзду всі квитки були продані, тому до моменту відправлення поїзду позивачу не могло бути відомо скільки буде вільних місць.

Враховуючи категорію поїзду постільна білизна на даний поїзд не видавалася, місця для зберігання білизни у даному поїзді відсутні.

Згідно телеграфної вказівки від 10.07.2015 № Л-05-10/2211 начальникам поїздів оформлення проїзду пасажирам по квитанціям ГУ-57 заборонено з 01.08.2015 року у поїздах всіх категорій та сполучень крім випадків передбачених п.п.7.8.,8.8.,8.12,8.19,18.7,18.10,18.11 Правил, а також у випадку відключення терміналів АСК ПП УЗ на станціях залізниць України. Виключенням є оформлення проїзду пасажирам поїздів, які здійснюють посадку на станціях, де відсутні квиткові каси. Застосування п.7.21 Правил допускається з дозволу начальника пасажирської служби. Телеграма була видана за наслідками виявлених ревізорами фактів порушень з боку начальника поїздів порядку оформлення квитанцій ГУ-57 ,оформлення проїзду пасажирам не на резервні місця начальника поїзда без визначення № місця, не заповнення корінців квитанцій, порушення методики розрахунку вартості проїзду з метою уникнення зловживань та фінансових порушень з боку начальників поїздів.

Телеграфною вказівкою від 23.07.2015 року № ЦЗЛ -7/88 заступника генерального директора Укрзалізниця внесено доповнення до телеграми від 09.07.2015 року № ЦЦЛ -8/283 якою дозволено начальникам поїздів здійснювати оформлення квитанції ГУ-57 у поїздах усіх категорій та сполучень у відповідності до Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України на вільні місця та місця відведені для зберігання постільної білизни.

Проте, в порушення вимог вказаних в телеграфних вказівках позивач самовільно прийняв рішення про перевезення 8-ми пасажирів за квитками ГУ-57.

Таким чином, позивач в порушення вимог параграфу 78 інструкції з ведення станційної комерційної звітності, які полягають у порушенні посадових обов'язків, не виконанні вказівок, розпоряджень та наказів керівництва, не вірному заповненні квитанцій ГУ-57.

Згідно п.1 зазначеного параграфу Інструкції з ведення станційної комерційної звітності квитанція форми ГУ-57 видається платнику при одержанні готівкою плати за перевезення та послуги, пов'язані з перевезеннями.

Згідно п.3 параграфу 78 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності не дозволяється оформлення розрахунків з кількома платниками за однією квитанцією, при одночасній оплаті платником різних видів платежів на кожний вид платежу згідно з його кодом випускається окрема квитанція. Всі графи квитанції повинні заповнюватися чітко і розбірливо. Найменування платника вказується без скорочення. У графі « за що одержано збір» вказується код та вид платежу, найменування та номер документу, оплачена сума записується словами у відповідну графу квитанції. Квитанція талон і корінець підписується працівником станції, який оформив сплату готівкою та платником.

Згідно п.7.13 Інструкції начальник пасажирського поїзда затвердженої наказом від 27.04.2012 № 158-Ц» повинен про кожен випадок нестандартної ситуації у рейсі (серйозні порушення у роботі поїзної бригади), інформувати керівництво структурного підрозділу будь-якими засобами зв'язку .

В порушення вказаної інструкції позивач не повідомив відповідача про хворобу провідника та про перевезення 8-ми безквиткових пасажирів засобами зв'язку посилаючись на несправність засоба зв`язку, факт несправності будь-якими доказами не підтверджений.

Як вбачається із засобів технічного аудіозапису допитані в місцевому суді свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_2 про нестандартну ситуацію, а саме: хворобу провідника та про перевезення 8-ми безквиткових пасажирів, не доповідав та дозволу не питав.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що 17.05.2016 року ОСОБА_2 вступив до Вільної профспілки не беруться до уваги, оскільки факт повідомлення відповідача про вступ позивача до вільної профспілки здійснено 19.05.2017 року після притягнення позивача до дисциплінарної відповільності.

Факти викладені в поданні, а саме: неповідомлення адміністрації і самостійне прийняття рішення про допущення до перевезення пасажирів підтвердив сам позивач на засіданні профкому( т. 1а.с.237-238).

Протоколу засідання Вільної профспілки від 16.05.2016 року, щодо обрання ОСОБА_2 членом виборчого органу, не було надано до суду першої інстанції.

Підставою притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та опис його дій докладно викладений в поданні ПАТ "Укрзалізниця" від 11.05.2016 року до Полтаського територіального комітету профспілки.

Характерно, що на засіданні профспілкового комітету ОСОБА_2 своєї вини не заперечував, а саме: надавши пояснення, що не зміг додзвонитися до керівництва та самовільно прийняв рішення про допущення до перевезення пасажирів, оформивши проїзд по квитанціям ГУ-57.

Таким чином притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 обґрунтоване, а рішення місцевого суду ухвалено з держанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303,304, 307, 308,314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : П.С. АБРАМОВ

Л.М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ