УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду із заявою, у якій просило замінити сторону у виконавчому провадженні з публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») на його правонаступника ТОВ «Кей-Колект».

На обґрунтування заяви ТОВ «Кей-Колект» посилалося на те, що 01 лютого 2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист у справі № 2-3490 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, який в подальшому було направлено на примусове виконання та 31 березня 2011 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Заявник вказував, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги відносно осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», у тому числі й ОСОБА_4

Посилаючись на умови договору факторингу № 1 та вимоги ст. 378 ЦПК України, ТОВ «Кей-Колект» просило задовольнити заяву.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня

2013 року заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження за виданим Ленінським районним судом м. Миколаєва виконавчим листом № 2-3490 від 01 лютого

2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму в розмірі 217 119 грн 12 коп., судовий збір в розмірі 1 700 грн та витрати ІТЗ в розмірі 120 грн, змінивши стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його

правонаступником - ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 березня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального та процесуального права, які їх регулюють, виходили з того, що 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» уклали договір факторингу № 1, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги і ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржника

ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 від 25 квітня

2008 року (а. с. 107-115), дійшовши обґрунтованого висновку, що ТОВ «Кей-Колект» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», а тому його звернення, як правонаступника кредитора, із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є. Червинська