Справа 206/3351/17
Провадження 2/206/947/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя: Маштак К.С.

за участю секретаря: Говтви Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.08.2002 між сторонами був зареєстрований шлюб. Сторони від шлюбу мають двох спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось через несхожість характерів. Фактичні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін відсутній, досягнуто згоди про утримання дітей. В звязку із чим, просить шлюб розірвати.

Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с.27).

Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с.28).

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 31.08.2002 сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 31.08.2002, серія 1-КИ №164969, актовий запис № 281, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 196483, актовий запис 7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 253759, актовий запис 111 (а.с. 4-5).

Згідно індивідуальної карти вагітної позивач чекає на дитину, в даному документі, також, зазначені прізвище, імя, по-батькові майбутнього батька дитини ОСОБА_5 (а.с.17-21).

Відповідно до фотокопії паспорта серії АН № 297999 виданого 20.10.2004 Самарським РВДМУУМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 народився 10.12.1977 у місті Дніпропетровську (а.с.24-26).

Бланком повідомлення про прибуття іноземного громадянина або особи без громадянства у місце перебування, патенту серії 78 №, паспорту громадянина України для виїзду за кордон FB564263 ОСОБА_1 вбачається, що позивач з 04.09.2016 по 27.06.2017 перебувала у Росії в місті Санкт-Петербурзі (а.с.).

Заявою відповідача ОСОБА_2, останній сповістив, що його дружина ОСОБА_1 вагітна, однак він, тобто відповідач, не є батьком дитини, яку вона носить (а.с.23).

Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Судом було встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Позивач на час подання відповідного позову про розірвання шлюбу є вагітною. Спільні діти після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (частини 3, 4 ст. 110 СК) ( 2947-14 ).

Як вбачається із наданих документів позивач з 04.09.2016 по 27.06.2017 перебувала за межами України, відповідно до лікарської документації є вагітною, в той же час, лікарські документи містять інформацію згідно якої батьком дитини, яку носить позивач є ОСОБА_5, окрім того, наявна заява відповідача про те, що останній не являється батьком дитини, яку носить позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 31.08.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 281 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: К.С. Маштак