Справа № 1329/3773/12 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/5243/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю Ковальчук Л.О. - представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»;

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 рокуПублічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (в подальшому - «Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12, третя особа - орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, у якому просило суд ухвалити рішення про зняття з реєстрації та виселення згаданих відповідачів з житлового будинку АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки (в подальшому - „предмет іпотеки») (а.с. 1-4).

Як стверджується надісланими на адресу Апеляційного суду Львівської області виділеними відповідними матеріалами, 16 квітня 2013 року відповідач за вище згаданим позовом ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою «про зупинення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», а саме - житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Оскаржуваною ухвалою вище згадану заяву відповідача ОСОБА_5 задоволено.

Зупинено прилюдні торги з реалізації арештованого майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1, які відбудуться 17 квітня 2013 року, до вирішення цивільної справи за позовом Банку до ОСОБА_5 і членів його сім'ї в суді по суті (а.с. 8-9).

Дану ухвалу оскаржив представник Банку.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпеченні позову, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, що судом фактично зупинено виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 травня 2009 року (яке набрало законної сили), яким було задоволено позов Банку та стягнуто з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 08.02.2008 року та судові витрати по справі на загальну суму 168 024 грн. 09 коп. (а.с. 10-11).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, вона постановлена у порядку статті 152 ЦПК України, яка передбачає види забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку ст.209 ЦПК України і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Ухвала суду повинна відповідати вимогам ст.210 ЦПК України. Ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з:

1)вступної частини із зазначенням:

2)описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою;

3)мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов до висновку, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4)резолютивної частини із зазначенням висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

В той же час, оскаржувана ухвала не містить будь-яких мотивів, з яких суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви відповідача по справі про забезпечення позову, який поданий до цього ж відповідача, та не містить посилання на норми законодавства України, якими б було передбачено зупинення виконавчого провадження і зупинення реалізації арештованого майна боржника у зв'язку з поданням позову до останнього про зняття його з реєстрації та виселення з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки.

Окрім цього, пунктом 5 ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпеченим зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як випливає зі змісту оскаржуваної ухвали, позовні вимоги позивача (Банку) полягають у знятті реєстрації та виселенні відповідачів з житлового будинку АДРЕСА_2, який реалізується в рамках відкритого виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зупинення продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису, є спеціальним способом забезпечення, який застосовується лише у справах за позовами про визнання права власності або про виключення майна з опису, однак такого позову (чи зустрічного позову) заявник (відповідач) ОСОБА_5 до суду не подавав.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи виконавчого листа, виданого Яворівським районним судом Львівської області 26 травня 2009 року на виконання рішення згаданого суду від 13 травня 2009 року по справі за позовом Банку до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, цим рішенням було стягнуто з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 08.02.2008 року та судові витрати по справі на загальну суму 168 024 грн. 09 коп. (а.с. 33-34).

На виконання вище згаданого рішення суду ВДВС було описано та арештовано житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1 (а.с. 35-38), які на підставі Договору іпотеки від 11.02.2008 року, укладеному між Банком і ОСОБА_5, вже перебували в іпотеці Банку (а.с. 24-32) в порядку забезпечення зобов'язань ОСОБА_5 по Кредитному договору від 08.02.2008 року, згідно якого Банком було надано кредит ОСОБА_5 у розмірі 20 000 доларів США (13-23).

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" міститься роз'яснення про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

В той же час, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали, згаданою ухвалою фактично зупинено виконання вище згаданого рішення Яворівського районного суду Львівської області від 13 травня 2009 року, що набрало законної сили, що є недопустимим.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову відповідачу ОСОБА_5 в задоволенні його заяви від 16.04.2013 року «про зупинення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» (а.с. 6).

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 п.2, 314 ч.1 п. 6, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2013 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_5 в задоволенні його заяви від 16.04.2013 року «про зупинення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна».

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: