Справа № 202/4162/17
Провадження № 2/202/2084/2017
04 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач у червні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 385. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя, обов'язки та життєві цінності, у зв'язку з чим з вересня 2015 року подружні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої дитини, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати.
Позивач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви від 04.09.2017 року просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.
З матеріалів справи судом встановлено, що 22 червня 2013 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 385, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, прізвище чоловіка після одруження - ОСОБА_1. У зазначеному шлюбі народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 71 від 16 січня 2015 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача.
Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з вересня 2015 року, примирення неможливе. Спори щодо місця проживання дитини та поділ майна відсутні.
Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.
Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, втрата почуттів взаємної любові та поваги.
При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно відсутній, тому суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22 червня 2013 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 385, які мають малолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар