Справа № 575/773/17
Провадження № 2/575/266/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого Семенової О.С.,

за участю секретаря Пасюга Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 06.07.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Молодіжний Наро-Фоминського району Московської області Російська Федерація помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна частка /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет» розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, яку він успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 своєї дружини ОСОБА_3 /матері позивача/ шляхом спільного проживання з нею за однією адресою на час відкриття спадщини, але юридично не оформив, та земельної ділянки площею 2, 18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільненської сільською ради, яка належить йому на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку. Після смерті спадкодавця він є спадкоємцем за законом першої черги як рідний син померлого, інші спадкоємці відсутні. Він звернувся до державного нотаріуса з питання оформлення спадщини на земельну ділянку, проте йому письмово було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Тому визнати право власності за ним на це спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Позивач у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує /а.с.3 /.

Представник відповідача в судове засідання надав письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.22/.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 73 років в с. Шурово Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки / паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет» розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку / пай/ НОМЕР_1, зареєстрованого за № 419 від 16.12.1996, вартість земельної ділянки становить 34 210 грн /а.с.7, 23-24/.

Відповідно довідки Вільненської сільської ради від 24.01.2017 за № 85 ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_4, була постійною мешканкою АДРЕСА_1, на момент її смерті з нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2, 1924 року народження. Заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.10/.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Вільне Великописарівського району Сумської області помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Молодіжний Наро-Фоминського району Московської області Російська Федерація, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.6/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 2,18 га, розташованої в межах території Вільненської сільської ради для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що належить йому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, зареєстрованого за № 135 від 20.02.2004, її вартість становить 26 160 грн / а.с.8, 25-26/, та земельної частки /паю/, належній його померлій дружині ОСОБА_4, яку він фактично успадкував, але юридично не оформив.

Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 15.02.2017 за № 181 ОСОБА_2, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3, був постійним мешканцем АДРЕСА_1, де проживав і був зареєстрований один. На момент смерті проживав в смт. Молодіжний Московської області Російська Федерація. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.11/.

Позивач після смерті ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги як рідний син, родинні відносини підтверджені /а.с.9/.

03.07.2017 державний нотаріус Перлік Т.М. відмовив позивачу у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належить ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів /а.с.12/.

Оригінал державного акту та сертифікату на право на земельну частку /пай / втрачені, про що зроблені відповідні оголошення у місцевій газеті /а.с.27/.

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру заповіт від імені ОСОБА_3, ОСОБА_2 відсутні, спадкові справи після їх смерті не реєструвалися /а.с.20-21, 29-30/.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті матері позивача ОСОБА_3. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР.

Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу у володіння та розпорядження її майном. Тому після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадщина відкрилася і на майно, що належить померлій ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1225, 1261, 1268 - 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Визнати право власності за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на:

- земельну ділянку площею 2,18 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої в межах території Вільненської сільської ради, що належить померлому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, зареєстрованого за № 135 від 20.02.2004;

-земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвет» розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ НОМЕР_1, зареєстрованого за № 419 від 16.12.1996.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Великописарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Семенова