Справа № 158/1927/17
Провадження № 2/0158/679/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

16 серпня 2017 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Корецької В.В.

при секретарі - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями в АДРЕСА_1

За даною адресою зареєстрована вона та її син ОСОБА_2 - відповідач по справі.

Відповідач з 2015 року за вказаною адресою не проживає та добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажає.

Тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення в АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, до суду подано заяву, згідно якої остання підтримують свої позовні вимоги, просить їх задоволити, а розгляд справи проводити без її участі /а.с.23/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 15.12.2009 року, витягу з Державного реєстру правочинів №8072196 від 15.12.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24853389 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями в АДРЕСА_1 /а.с. 5-8/.

Згідно будинкової книги по домоволодінню в АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11-12/

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 Волинської області протягом останніх двох років, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №539/02-15 від 28.07.2017 року та довідки Завітненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №538/02-15 /а.с. 9-10/

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Виходячи з наведеного, при доведеності непроживання без поважних причин відповідача більше року у будинку він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не проживає у АДРЕСА_1 більше двох років, але перебуває на реєстраційному обліку за вищевказаною адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 16, 58, 60, 88, 197, 213-215, 405 ЦПК України, ст. 64, 150, 154 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька