Справа № 577/4076/16-ц
Провадження № 2/577/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: відділ у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації, виконавчий комітет Конотопської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2015 року. Від шлюбу вони мають сина, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо, син проживає разом з нею. Відповідач самоусунувся від матеріального утримання дитини і має значний борг по сплаті аліментів. У грудні 2015 року вона вдруге вийшла заміж і вони з сином стали проживати з її чоловіком ОСОБА_5 в сел. Ільїнське Раменського району Московської області. У травні 2016 року вона з сином отримали дозвіл на тимчасове проживання в Московській області РФ строком на три роки. На сьогодні ОСОБА_4 зарахований до першого класу Ільїнської середньої загальноосвітньої школи № 26 на 2016-2017 рік. Раніше для виїзду дитини за кордон відповідач надавав нотаріально завірену заяву про надання згоди на тимчасовий виїзд за кордон на період до 01.05.2016 року. Вона неодноразово зверталась до відповідача про надання дозволу для можливості виїзду сина за кордон, але він згоди не надав. У звязку з цим вона звернулась з позовом до суду. ОСОБА_3 до суду не зявлявся, жодних відзивів та заперечень на її позов не подав. В зв'язку з байдужістю та безвідповідальністю відповідача син не відвідує школу і не отримує належної освіти. Така поведінка ОСОБА_3 свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини.

Представники позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку ( а.с. 168-169).

Представник третьої особи: відділу у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі ( а.с. 108).

Представник третьої особи: виконавчого комітету Конотопської міської ради за дорученням ОСОБА_6 в судовому засіданні покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В свідоцтві про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю вказана ОСОБА_7, а батьком ОСОБА_3 (а.с.11).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2015 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) розірвано ( а.с. 12-16).

Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.04.2015 року з ОСОБА_3 стягнено аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, 10.12.2009 року до досягненням ним повноліття, розпочавши стягнення з 16.03.2015 року. Аліменти сплачувати ОСОБА_7 (а.с.17-19).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (зареєстрованого на території РФ) ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.20).

Згідно довідки №121 від 11.05.2016 року та наказу № 22 від 25.02.2016 року (на російській мові ) ОСОБА_4 зарахований до 1а класу Ільїнської середньої загальноосвітньої школи № 26 Раменського району Московської області (а.с.22). Та згідно довідки № 187 від 14.03.2017 року вихованням дитини ( супроводжують до школи, зустрічають після занять, відвідують батьківські збори) займаються виключно мати ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_5 За учбовий період 2016-2017 роки, а саме з 01.0.2016 року по даний час батько дитини ОСОБА_3 не з'являвся ( а.с. 137).

З матеріалів справи вбачається, що 09.052016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надано дозвіл на тимчасове проживання в Московській області РФ строком на три роки (а.с.10, 21). Але зареєстровані вони в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 136).

Згідно довідки ДНЗ №7 Золотий ключик № 191 від 20.09.2016 року за час перебування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дошкільному навчальному закладі №7 Золотий ключик за період з 02.09.2013 року по 31.05.2015 року батько ОСОБА_3 жодного разу не відвідав заклад (а.с.25).

Малолітній ОСОБА_4 характеризується як дисциплінований та здібний учень, займається в спортивних гуртках, має медичне та пенсійне страхове свідоцтво ( а.с. 138-141).

Відповідно до листа служби у справах дітей Конотопської міської ради № 1106 від 23.09.2016 року позивач 07.04.2016 року та 27.07.2016 року зверталася до служби з приводу неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 В результаті розгляду вказаних заяв 04.08.2016 року відповідачу направлено попередження про наслідки невиконання батьківських обов'язків ( а.с. 38).

Згідно повідомлення служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації № 496 від 03.10.2016 року ОСОБА_3 03.09.2016 року направлено попередження про наслідки невиконання ним батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_4 на телефонні дзвінки ОСОБА_3 не відповідає ( а.с. 39).

З довідки Конотопського МРУЮ ГТУЮ № 12912/02-53/12 від 17.08.2016 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 станом на 31.07.2016 року складає 5213 грн. 33 коп. (а.с.40). А згідно розрахунку Конотопського МРУЮ ГТУЮ заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання сина за період з 01.12.20176 року по 21.03.2017 року складає 2563 грн. 15 коп. ( а.с. 143).

11.08.2016 року позивач звернулася до Конотопського відділу поліції Голованого управління Національної поліції в Сумській області щодо злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів ( а.с. 26).

Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.10.2016 року надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітній дитині ОСОБА_4, який народився 10.12.2009 року, до Російської Федерації без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, на період до 31.05.2017 року ( а.с. 145-147).

Згідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тобто, у даному випадку, саме суд після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, вирішує питання про позбавлення матері чи батька батьківських прав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2016 року службою у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації та 03.09.2016 року службою у справах дітей Конотопського міської ради відповідачу було направлено попередження щодо неналежного виконання своїх батьківських обов'язків по відношення до сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 38, 39).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Законом України від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 8 вищевказаної Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач є її донькою. Після розірвання шлюбу з донькою, ОСОБА_3 ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків, в 2014 році ОСОБА_4 з Днем народження не привітав, не зателефонував. Знає, що навесні 2015 року домовився приїхати провідати сина, але приїхав лише ввечері та побув нетривалий час. Минулого літа приїздив лише раз, щоб надати дозвіл на виїзд сина за кордон, але вчинив сварку і дозволу не дав. Одного разу подарував сину телефон.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що позивач є її донькою. Вважає, що колишній зять не бажав бачити дитину, оскільки жодного разу до них не приїздив, а приїхав лише надати дозвіл на виїзд з України, але вчинив сварку та дозволу не надав. Ні він, ні дружина не чинили йому ніяких перешкод, щоб зустрічатися з сином, але він ніколи не приїздив.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона була вихователем ОСОБА_4 в дитячому садочку. ОСОБА_12 відвідував з 2014 року, спочатку батьки спільно приймали участь у вихованні сина. Одного ранку хлопчик розповів, що батько розбив машину, потім бив маму, а він дуже злякався і сидів під столом, з дитиною працював психолог. Після цього батька ОСОБА_9 довгий час не було в дитсадку, згодом один раз він приходив відвідував дитину. З лютого 2016 року ОСОБА_12 дитсадок не відвідував. Дійсно, коли мама виїздила на заробітки, хлопчик знаходився в Кролевецькому районі у бабусі, але з ним займалися, він вмів читати і рахувати.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що живе в с. Спаське Кролевецького району, знає позивача та відповідача і їх сина ОСОБА_9. Влітку 2016 року ОСОБА_3 заходив в магазин, купував пиво, запитував чи є ОСОБА_12 в селі, вона відповіла, що так. Наступного дня в магазин заходив ОСОБА_12 і вона дізналася, що батько його не відвідував.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Згідно висновку органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації № 02-68/1914 від 31.05.2017 року вбачається, що недоцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 ( а.с. 159).

Однак, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації, оскільки він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає разом з сином, не піклується про його моральне виховання, фізичний та духовний розвиток, здоровя, підготовку до самостійного життя, не проявляє батьківської турботи, матеріально не утримує, втратив будь-який зв'язок з дитиною, не спілкується з ним, що свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання обов'язків по вихованню дитини та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що він не виконує батьківські обов'язки з поважних причин. В період тривалого розгляду справи відповідач також не вживав заходів щодо спілкування з дитиною, не приймав участі в її вихованні.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року зобов'язує в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергову увагу приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин в інтересах, перш за все, малолітньої дитини слід позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що з відповідача вже стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_4

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. 164, 165, 166 СК України, ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 ( п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Буток Т. А.