АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1622/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання матері дитини до досягнення нею трьохрічного віку,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дочкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 26.01.2018. в обґрунтування вказано на те, що від шлюбу сторін, наразі розірваного судом, вони мають дочку, яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, вважає, що відповідач повинен сплачувати позивачу кошти на її утримання щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2017 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000,00 грн, щомісячно, починаючи з 16.03.2017, до повноліття дитини. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Також стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 16.03.2017 до досягнення донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 26.01.2018.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом при його ухваленні норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення аліментів на утримання дитини, визначивши їх розмір у сумі 750,00 грн. щомісячно, та відмовити у повному обсязі у задоволенні вимог про стягнення аліментів на тримання дружини, мотивуючи про те, що суд не врахував, що він не працює, має мінливий дохід, отже не зможе сплачувати аліменти у визначених судом сумах на утримання дитини та її матері. Крім того, він не має фактичної змоги сплачувати аліменти на утримання матері, що перешкоджає їх стягненню у розумінні вимог ст. 84 СК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 500,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що саме такий розмір аліментів буде обґрунтованим та справедливим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано, вони проживають окремо.

Вказані обставини у справі визнаються сторонами.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні розяснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дані права мають у тому числі жінки, які не перебувають в шлюбі з чоловіком (ч.2 ст.91 СК України). Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі цих норм права, враховуючи те, що відповідач ніде не працює, є особою молодого віку, проблем зі здоровям не має, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у сумі 1000,00 грн. щомісячно та на утримання дружини у сумі 500,00 грн., що відповідає засадам розумності та справедливості.

При цьому колегія суддів відхиляє апеляційні доводи з посиланням на відсутність працевлаштування у відповідача, оскільки указана обставина, враховуючи його молодий вік та належний стан здоровя не є перешкодою для пошуку роботи та виконання обовязку по утриманню дитини, який встановлено ст.180 СК України.

У аспекті викладеного вище, колегія суддів констатує, що апелянтом не надано суду доказів того, що існують такі обставини, які обєктивно свідчать про неможливість сплати апелянтом аліментів на утримання дружини.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання матері дитини до досягнення нею трьохрічного віку - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :