Справа №560/525/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача:ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_1 1/2 частину домоволодіння по вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області, яке складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1986 року забудови, загальною площею 85,3 м. кв. (з яких житлова - 58,4 м. кв., допоміжна - 26,9 м. кв.) надвірних будівель і споруд, яка набута ними за час шлюбу і зареєстрована на імя ОСОБА_6 на підставі ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 31.03.2010 року про затвердження мирової угоди в цивільній справі № 2-15/10 щодо відчуження ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1/2 частини (509/1000) домоволодіння, належного ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 15.04.2002 року зі сплатою ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації у сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень та визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 (254,5/1000) частину домоволодіння, яке знаходиться по вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області і складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1986 року забудови, загальною площею 85,3 м. кв. (з яких житлова - 58,4 м. кв., допоміжна - 26,9 м. кв.) надвірних будівель і споруд, вартість якої становить 47 244 (Сорок сім тисяч двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, набутого за час шлюбу із ОСОБА_6, який помер 24.10.2012 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 липня 1999 року між нею та ОСОБА_6 був укладений шлюб. 24 жовтня 2012 року ОСОБА_6, який був зареєстрований і постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, помер. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, що знаходиться за вказаною адресою і яке складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1986 року забудови, загальною площею 85,3 м. кв. (з яких житлова - 58,4 м. кв., допоміжна - 26,9 м. кв.) надвірних будівель і споруд, вартість якого становить 188 976,00 грн.

Право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння було набуто ОСОБА_6 на підставі ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 02.08.2001 року про затвердження мирової угоди з ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме: житлового будинку, надвірних будівель і споруд за адресою: вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області.

В подальшому ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 15.04.2002 року, відчужила належну їй 1/2 частку в домоволодінні по вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області на користь своєї доньки ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7) ОСОБА_8, батьком якої є покійний чоловік позивача.

Після цього, ОСОБА_6 на підставі ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 31.03.2010 року про затвердження мирової угоди, набув право власності на 1/2 частину (509/1000), яка належала ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 15.04.2002 року зі сплатою останній грошової компенсації у сумі 16 000 гривень. Вказані кошти в сумі 16 000,00 грн. було сплачено ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 за рахунок їхнього з ним спільного сімейного бюджету.

Вказує, що оскільки ОСОБА_6 на оплатній основі за рахунок коштів з їх спільного бюджету, було набуто право власності на 1/2 частину (509/1000) домоволодіння шляхом сплати грошової компенсації ОСОБА_4, то вона є власником 1/4 частини (254,5/1000) домоволодіння за адресою: вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених у позові, додавши, що ОСОБА_6 з 2006 року хворів на захворювання опорно-рухового апарату, в зв'язку з чим йому було проведено неодноразово операції, на які доводилось позичати гроші, потім йому було встановлено інвалідність і він отримував пенсію по інвалідності, і самотужки він не зміг би сплатити гроші за частину будинку, що належала ОСОБА_4 Позивач в свою ж чергу постійно працювала в той період, коли треба було сплачувати гроші по мировій угоді. Кошти в розмірі 16000,00 грн. дійсно були виплачені із їх спільного сімейного бюджету, хоча назбирати їх було дуже важко.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, до початку судового рогзгляду нею було подано заяву про розгляд справи без її участі також було подано заперечення проти позову, в якому просила у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що позивачем не надано доказів того, що сплачені ОСОБА_6 16000,00 грн., за мировою угодою 2010 року, були сплачені саме за рахунок спільного сімейного бюджету позивача і ОСОБА_6

Від відповідача ОСОБА_5 до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, також підтвердила той факт, що гроші за мировою угодою було виплачено зі спільного сімейного бюджету її покійного сина та позивачки, оскільки її невістка з сином разом працювали та разом сплачували кошти, крім того син хворів та не мав можливості сам сплачувати таку суму.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріалим справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 09 липня 1999 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який зареєстровано Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.9).

Відповідно до ухвали Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 серпня 2001 року про затвердження мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ майна, ОСОБА_6 набуто 1/2 частину житлового будинку, надвірних будівель і споруд за адресою: вул. Молодіжна, 16, в с. Колки Дубровицького району Рівненської області (а.с.12).

В подальшому ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 15.04.2002 року, відчужила належну їй 1/2 частку в домоволодінні по вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області на користь своєї доньки ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7) ОСОБА_8, батьком якої є покійний чоловік позивача.

Відповідно до ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 березня 2010 року про затвердження мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку, господарськими приміщеннями та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 - Колківська сільська рада Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на належну частку домоволодіння та копії ухвали від 17 червня 2011 року про роз'яснення рішення суду, ОСОБА_6 визнано власником належної за договором дарування ОСОБА_4 1/2 частки будинку і надвірних споруд, а саме 509/1000 частини будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с.Колки, вул. Молодіжна, 16, Дубровицького району Рівненської області, зі сплатою ОСОБА_4 грошової компенсації у сумі 16 000 гривень (а.с.13,14). Після чого, на підставі вказаної ухвали ОСОБА_6 зареєстрував право власності на вказану частину будинку, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав № 31061317 від 23.08.2011 року (оригінал якого було надано для огляду, копія якого міститься в матеріалах справи на аркуші 62).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №126132 від 24.10.2012 року, ОСОБА_6 24 жовтня 2012 року помер (а.с.11).

Згідно вимог частини 1 статті 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У правових висновках, викладених у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року № 6-612цс15, від 03 червня 2015 року № 6-38цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України, зазначено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

У поданому запереченні відповідач вказує, що позивачем не надано доказів того, що сплачені ОСОБА_6 16000,00 грн., за мировою угодою 2010 року, були сплачені саме за рахунок спільного сімейного бюджету позивача і ОСОБА_6

Проте, із матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що позивач з ОСОБА_6 з 09 липня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ОСОБА_4, відповідно до ухвали про затвердження мирової угоди, були сплачені грошові кошти в розмірі 16000,00 грн., з яких 4000,00 грн. передано до підписання мирової угоди, а інші 12000,00 грн. згідно розписки (а.с.86), були передані ОСОБА_4 24 листопада 2010 року.

Як вбачається із копії пенсійного посвідчення, ОСОБА_6 отримував пенсію по інвалідності 3-ї групи (а.с.76). Вказане підтверджується також довідкою МСЕК № 122892 від 30.10.2007 року, довідкою МСЕК №114726 від 02.10.2006 року та довідкою МСЕК №114726 від 01.11.2011 року (а.с.63, 64, 65).

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_6 з 02.07.2001 року по 01.06.2002 року працював в ВСК "Лісотехнік", а з 15.11.2002 року по 24.10.2003 року знаходився на обліку в Дубровицькому РЦЗ та отримував допомогу по безробіттю. Будь-яких інших записів в трудовій книжці немає (а.с.66-75).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що в період виплати ОСОБА_4 грошових коштів за ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 31 березня 2010 року про затвердження мирової угоди, ОСОБА_1 з 01.03.2010 року по 05.07.2010 року, працювала в ДП "Новатор", а з 15.07.2010 року по 25.11.2010 року, отримувала виплату допомоги по безробіттю (а.с.78-84).

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного ведення сімейного бюджету позивачкою та її покійним чоловіком ОСОБА_6, оскільки він отримував пенсію по інвалідності, також мав тимчасові заробітки, а позивач з 01.03.2010 року по 05.07.2010 року отримувала заробітну плату в ДП "Новатор", а з 15.07.2010 року по 25.11.2010 року, позивач отримувала допомогу по безробіттю, що вказує на те, що подружжя спільно вели сімейний бюджет, спільно працювали, суд приходить до переконання, що 16000,00 грн. були виплачені ОСОБА_4 за рахунок спільного сімейного бюджету подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_1Ю, тобто частина будинку, придбана за ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя. За таких підстав доводи відповідача у запереченні щодо недоведеності сплати коштів за рахунок спільного сімейного бюджету позивача і ОСОБА_6 не заслуговують на увагу.

Разом із тим, згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України, частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України) відповідно до частин 2, 3 статті 325 Цивільного кодексу України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Виходячи з наведеного для правильного застосування ст. 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України встановлено правову презумпцію щодо належності до обєктів права спільної сумісної власності подружжя кожної речі, набутої за час шлюбу, доки в суді зацікавленою стороною не буде доведено протилежне.

Заперечень проти вимог позивача стороною відповідача за змістом частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, які б спростовували приписи частини 2 статті 60 Сімейного кодексу України та підтверджували б, що виплачені 16000,00 грн. були особистими коштами ОСОБА_6, надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 за рахунок коштів спільного сімейного бюджету, було набуто право власності на 1/2 частину (509/1000) домоволодіння шляхом сплати грошової компенсації ОСОБА_4, тому вказане майно належить до спільної сумісної власності подружжя, відтак позивач є власником 1/4 частини (254,5/1000) домоволодіння за адресою: вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області.

Керуючись ст.ст. 18, 60-62, 69-71 СК України, ст.ст. 15, 16, 364, 368-370, 391 та 392 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_1 1/2 частину домоволодіння по вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області, яке складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1986 року забудови, загальною площею 85,3 м. кв. (з яких житлова - 58,4 м. кв., допоміжна - 26,9 м. кв.) надвірних будівель і споруд, яка набута ними за час шлюбу і зареєстрована на імя ОСОБА_6 на підставі ухвали Дубровицького районного суду Рівненської області від 31.03.2010 року про затвердження мирової угоди в цивільній справі № 2-15/10 щодо відчуження ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1/2 частини (509/1000) домоволодіння, належного ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 15.04.2002 року зі сплатою ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації у сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 (254,5/1000) частину домоволодіння, яке знаходиться по вул. Молодіжна, 16 в с. Колки Дубровицького району Рівненської області і складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1986 року забудови, загальною площею 85,3 м. кв. (з яких житлова - 58,4 м. кв., допоміжна - 26,9 м. кв.) надвірних будівель і споруд, вартість якої становить 47 244 (Сорок сім тисяч двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, набутого за час шлюбу із ОСОБА_6, який помер 24.10.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_9