АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/137/17-ц Головуючий в І інстанції Сокирко Л.М.
Номер провадження: №22-ц/791/1460/17 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Білозерського районного суду Херсонської областівід 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є рідними сестрами і спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_1, яку вони прийняли у передбаченому законом порядку. Посилаючись на те, що за життя матері ОСОБА_4 нехтувала своїми обов'язками, ухилялась від допомоги матері, яка через похилий вік та стан здоров'я була у безпородному стані та потребувала сторонньої допомоги, просила суд усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги після смерті їх матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя матір отримувала пенсію, розмір якої перевищував розмір її заробітку, при цьому пенсію отримувала та розпоряджалась грошовими коштами ОСОБА_3, яка проживала разом з батьками в одному будинку. Зазначила, що вона хоча і проживала окремо від матері, але допомагала їй у міру своїх скромних можливостей, навідувала її дома і в лікарні, підтримувала емоційно. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 часто влаштовувала сварки, через її негативне відношення та докори, що висловлювались на адресу ОСОБА_5 у останньої весь час був емоційно пригнічений стан і це призвело до ускладнень перебігу захворювань та приєднанні супутніх тяжких станів, а у подальшому і до смерті матері, позивач просила усунити ОСОБА_3 від спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 15 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6, діючи в інтересах ОСОБА_4, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту відмови та ухилення ОСОБА_4 від надання допомоги спадкодавцю, яка перебувала у безпорадному стані, у зв'язку із чим дійшов висновку про відсутність підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно актового запису №52 від 07 березня 2013 року, зробленого відділом державної реєстраційної служби Білозерського РУЮ у Херсонській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5.(а.с.8), після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1.

Відповідно довідки державного нотаріуса Білозерської державної нотаріальної контори № 940/02-14 від 17 листопада 2016 року, спадкоємцями померлої в рівних частинах є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, доньки ОСОБА_5, які у передбаченому законом порядку прийняли спадщину.

Згідно довідки ТОВ «Херсонський тепличний комбінат» загальний дохід ОСОБА_4 за період січень-лютий 2013 року склав 2166,60 грн. (а.с.38)

Відповідно відомостей УПФУ в Білозерському районі Херсонської області, наданим у листі від 30.03.2017 року №1213/04, пенсія ОСОБА_5 у січні-лютому 2013 року становила по 1575,10 грн щомісяця (а.с.95).

Згідно виписки з трудової книжки ОСОБА_3, позивач за первісним позовом з 01.11.2012 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення 6 років (а.с.81).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 посилалась на те, що в період з січня 2013 року ОСОБА_5 перебувала у безпорадному стані через хвороби та потребувала сторонньої допомоги, а ОСОБА_4, знаючи про такий стан матері, ухилялась від надання допомоги.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не надала суду беззаперечних, належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_4, маючи можливість надавати допомогу спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані та потребував такої допомоги, умисно ухилилася від її надання.

При цьому судом дана належна оцінка тій обставині, що позивач, проживаючи з матір'ю в одному будинку і перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6 років отримувала пенсію матері і здійснювала за нею догляд, відповідач працювала і отримувала заробітну плату у межах її мінімального розміру, який був нижчий за розмір пенсії ОСОБА_5, взято до уваги покази свідків, які підтвердили обставини відвідування відповідачем та її сином хворої матері як в лікарні, так і за місцем проживання і надання допомоги спадкодавцю в межах своєї матеріальної можливості.

Оскільки сам по собі факт придбання ліків та понесення витрат на поховання, у тому числі і за рахунок отриманої позивачем законодавчо визначеної державної допомоги на поховання, не є доказом ухилення ОСОБА_4 від надання допомоги спадкодавцю, а може бути лише підставою для розділу таких витрат між спадкоємцями у разі понесення їх одним із них, колегія суддів вважає безпідставним посилання на ці обставини, як на підставу для усунення відповідача від права на спадкування відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, які не ґрунтуються на законі, доказах та висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині не оскаржувалось, тому колегією суддів не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України ,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська