Справа № 569/5147/17
27 липня 2017 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
під головуванням судді Кучиної Н.Г.
при секретарі Мельничук В.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі із спільної часткової власності
Тобто, наразі отримана ним ділянка в дарунок умовно розділена на дві частини площею 351 кв.м та 234 м.кв., без фактичного чіткого їх розподілу.
Разом із тим, отримавши в дарунок, вищевказану частину земельної ділянки умовно виділеною площею 234 м.кв., він звернувся до інших співвласників з проханням провести її фактичний розподіл в натурі, про що скласти відповідний договір.
Однак, незважаючи на неодноразові прохання до відповідачів, а також те, що між ними вже склався фактичний порядок використання відповідних виділених часток, останні відмовляються підписувати з ним договір про поділ земельної ділянки натурі.
Тому, просить суд захистити його право та задоволити повністю позовні вимоги.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, щляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
За таких підстав, на підставі ст.61 ЦПК України обставини встановлені вказаним рішенням не підлягають доведенню.
Вказаним рішенням суду за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку, площею 351 кв. м., що необхідна для обслуговування квартири АДРЕСА_1 розміром по периметру в метрах 6,10-2,00-1,50 -0,33-7,52-0, 67-1,62-5,14- 5,08-3,75-3,74-9,30-5,78-9,17-7,56-3,50-24,50
Відповідно до ухвали Рівненського міського суду у справі 12.04.2013 р. 3/5 частки земельної ділянки, площею 351 кв. м., право власності щодо якої раніше визнано за ОСОБА_2, було розподілено на дві ідеальні частини, як обєкт спільної часткової власності подружжя в ході розгляду позову про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, а саме 1/2 ідеальна частина земельної ділянки площею 351 кв. м. визнано за ОСОБА_3, а решту 1/2частини залишено у власності ОСОБА_2М.( а.с.8)
Виходячи з того, що ч. 1 ст. 358 ЦК чітко встановлені засади здійснення права спільної часткової власності лише за згодою усіх співвласників, то виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, не є правом, що самостійно реалізується особою, яка бажає виділу, а має здійснюватись на підставі укладеного між усіма співвласниками договору або рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, за відповідачами згідно рішення суду від 26.02.2010 року визнано право власності на земельну ділянку, площею 351 кв.м, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ частки земельної ділянки в натурі із спільної часткової власності - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина